B En ornitologisk resa till Lunkulansaari och Mantsinsaari. 71 



^o 



platser ulgjorde de Ulahto-träsket i alla riktningar genomkor- 

 sande gärdesgårdarna, på hvilka ofta dussintals fiskmåsar sutto 

 uppradade. Ett par hade tagit i besittning ett gammalt kråkbo, 

 hvarest jag till stor förvåning i stället för kråkan fann en fisk- 

 mås rufvande sina ägg. En allmogeman, för hvilken jag om- 

 nämnde fyndet, fann ej något öfverraskande däri, utan påstod 

 sig ofta hafva gjort samma iakttagelse. 



L. ftiscus (k al a kaj a) var mycket allmän under mai 

 månad och häckade antagligen äfven inom området, ehuru jag 

 aldrig lyckades konstatera det. 



L. argentatus sågs endast några gånger i maj månad, men 

 försvann därefter helt och hållet från orten. 



Lesiris parasiticn. v. Bonsdorff observerade engång en 

 flock labbar, som sträckte öfver orten. 



Podiceps cristatus (ryögä) iakttogs mycket sällan. Arten 

 häckade sparsamt vid fastlandet. 



Podiceps griseigena (ryögä) förekom ytterst allmänt på 

 Ulahto-träsket, där den under parningstiden i slutet af maj 

 förde ett öronbedöfvande oväsen. Hannen och honan summo 

 därvid med utsträckta halsar mot hvarandra och läto under 

 utstötande af sitt vrålande läte de uppåtriktade näbbspetsarna 



o 



tangera hvarandra. Åtminstone 25 par kläckte på gungflyhol- 

 marna, och åtskilliga gånger fann jag ägg af denna art i en liten 

 urhålkning i mossen. Då en hel mängd kullar tillvaratogs, må 

 några data och mått uppgifvas, så mycket hällre, som de skilda 

 kullarna ej blott sig emellan, utan äfven hvad de särskilda 

 äggen i samma kull vidkommer, förete en höggradig variation. 

 1) 3/vi, 4 st.: 34,5/58,5, 36,5/55, 35/55, 34/47,5; 2) i^/vi, 3 st.: 

 P8/53, 38/55, 35/54; 3) iVy,, 5 st.: 34,5/53,5, 34/49,5, 34/52, 

 35/52,5, 35/53. Ett egendomligt drag hos denna art är att den, 

 i motsats till öfriga doppingar, jämförelsevis lätt kunde förmås 

 att flyga upp, då den med tunga, långsamma vingslag alltid 

 längs vattenytan och i motvind flygande fågeln erbjöd den bästa 

 skottafla man kunde önska sig. 



Colginbns arcticus (kuikka) häckade i mindre antal på 

 Mantsinsaari, medan 



