14 Mötet den 5 december 1891. 



ningen af Nuotjok, hade vi på vår färd ej träfiat några andra 

 människor än en enda lappfamilj, som hade slagit upp sina bo- 

 pålar för sommaren vid mynningen af Jaurijok. Vår medförda 

 proviant och den öfver sig ymniga tillgången på vildt i skogarne 

 och af forell i älfven gjorde vår resa likväl fullkomligt oberoende 

 af inbyggarne i dessa näjder. Då den ene af nybyggarne, den 

 gamle Pekka Ketola från Kittilä, hade en präktig nybyggd stuga 

 att ställa till vårt förfogande och eljes också kunde bjuda på 

 andra bekvämligheter, föredrog jag likväl att lämna tältlifvet så 

 mycket som möjhgt och tog mitt hufvudkvarter hos honom. Här- 

 ifrån gjorde jag utflykter såväl till olika delar af Xuotjaur, ända 

 till den stora lappbyn vid sjöns nordhgaste ända och laxpatan i 

 Tuloma, som till trakterna närmast nybygget. Största tiden an- 

 vände jag till undersökning af det i botaniskt afseende största 

 intresse erbjudande området på östra sidan af södra Nuotjaur. 

 Dessa trakters högre och lägre fjäll och öfver hufvud omväxlande 

 terrängbildning motsvarades af en rikare och mer växlande ve- 

 getation, på hvars studium jag hufvudsakligast koncentrerade min 

 uppmärksamhet. Framdeles kommer jag att meddela fullständi- 

 gare redogörelse om densamma och vill nu endast nämna att 

 jämte det den vackraste skogsregion finnes i området den alpina 

 floran är representerad af arter, sådana som Arnica aljnna, Salix 

 polaris, Cryptogramme crispa^ Äsjndium lonchitis, Carex atrata, 

 Dryas octopetala, Akhemilla alpina, Carex ptedata, Carex capi- 

 tata, Hierochloa alpina m. fl. Af Ryska Lappmarkens karaktärs- 

 växter finnas redan i dessa trakter några arter, såsom Moeh- 

 ringia lateriflora, Arenaria dliata och Castilleja pallida, den 

 sistnämnda ofta ymnigt. Utom många andra för området förut 

 oantecknade arter vill jag blott nämna en, Galium trifiorum, 

 hvilken jag ej väntade finna här och hvflken härförinnan ej är 

 känd från någon Lappmark. Vidare kan omnämnas att i en 

 förklyftning nedanför Kohperioivi fjäll röd snö (Sphcerella nivalis) 

 anträffades, hopad i små gropar på ett stort snöfält. 



Sommaren var öfver hufvud ej gynsam för botaniska studier, 

 åtminstone ej i fjällen. Då jag den 7 juU gjorde min för-sta ex- 

 kursion till Kahperioivi fjäll, inträffade björkens löfsprickning som 

 bäst på dess västsluttning. Vid trädgränsen hade björkarna ännu 

 denna dag ej ens antydning till blad. Väldiga snödrifvor lågo 



