Mötet den 1 oktober 1892. 51 



nerea X repens, Carex fulva X fiava^ Monotropa '■'' glahra, Vero- 

 nica agrestis var. carnosula. Nya för den åländska floran voro 

 Equisetum scirpoides, Callitriche autuninalis, Scirpus ccespitosus, 

 Carex livida, Carex aquatilis, Carex arenaria, Vida angusti- 

 folia, Alnus incana, Ajiiga lyyramidalis. Sällsynta på Åland, 

 ehuru där förr anträffade, voro Lycopodium inimdatum, Carex 

 microstachya, Carex lielvola, Carex sparsiflora, Sparganium affine 

 och Juniperus '■' nana. 



— Herr professor J. Sahlberg förevisade å doktor R. Hults 

 vägnar ett egendomligt, vidpass en dm i genomskärning mätande 

 klot, bestående, så vidt man kunde se, af tätt hopgyttrade tall- 

 barr. Klotet var funnet af eleven Schoultz i en sjö i Wihti, och 

 hade enligt uppgift liknande fynd äfven förut gjorts i samma sjö. 

 Då olika förmodanden om fyndets natur uttalats, men någon 

 visshet därom icke vunnits, framhölls som önskligt, att klotet 

 blefve undersökt till sitt inre samt närmare notiser om detsam- 

 ma s förekomst införskaffade. 



— Herr professor J. Sahlberg förevisade några sällsynta 

 delvis för vår fauna nya insektarter, som han under den förflutna 

 sommaren funnit samt lemnado om dem följande meddelande: 



På novembermötet senaste höst uttalade jag på grund af 

 funna toma puppskal ett antagande, att det s. k. Kardborreflyet 

 Gortyna ochracea Hubn. hörde till vår fauna. Jag har nu nöjet 

 att bekräfta denna förmodan samt för sällskapet förevisa exem- 

 plar af denna fjärilart. Strax efter min ankomst till staden fann 

 jag vid Sörnäs uti stjelkarna af Lappa tomentosa såväl nyss 

 lemnade puppskal som en mängd lefvande puppor, ur hvilka 

 redan följande dag några fjärilar utflögo. Sedermera hafva han- 

 och honexemplar nästan dagligen utkläckts. Larven lefver i kard- 

 borrarnes stjälk och förtär märgen, gnagar sedan en öppning att 

 fjäriln må kunna krypa ut, utvidgar larvgången och förpuppar 

 sig ett stycke nedanom öppningen såsom på här företedda kard- 

 borrestjälkar kan ses. Emellanåt är hålet för litet eller har det vuxit 

 ihop; den utvecklade fjäriln blir då lätt förkrympt, emedan den 

 ej shpper ut i det fria med oskadade vingar. Att Aurivillius i 

 Nordens fjärilar uppgifver Skåne såsom enda kända lokal i Skan- 

 dinavien torde hafva sin grund däruti, alt arten genom sitt för- 

 borgade lefnadssätt undgått uppmärksamhet. 



