54 Mötet dea i oktober 18'.)2. 



Om Abramis Leuckartii Heckel och dess förekomst i Finland. 



Jag har äran härmod för sällskapet förevisa ett exemplar 

 af ofvanstående, inom vår fauna ytterst sällsynta fiskhyhrid, er- 

 hållet på mete i Nurmijärvi sjö i socknen af samma nanm i Ny- 

 lands län den 13 juli 1892. 



Ännu är man icke fullt säker om denna fiskforms natur. 

 Heckel som först upptäckte och genom beskrifning och afbild- 

 ningar gjorde den bekant för vetenskapen, beskref den såsom 

 en till släktet Abramis hörande särskild art under namn Ahramis 

 Leuckartii. Senare uppstälde Siebold för fisken ett eget släkte 

 Abramidopsis på grund af vissa karaktärer i svalgtänderna, den 

 jämförelsevis låga ryggfenan, den korta analfenan etc. Uti LiHje- 

 borgs nyaste arbete »Sveriges och Norges fiskar» är den upp- 

 tagen som hybrid mellan Abramis bräma och Leuciscus rutilus. 



De viktigaste kännetecken, genom hvilka denna fiskform 

 skiljer sig från braxen och mört äro följande. Till kroppsformen 

 är den lägre än braxnen, men högre än mörten. Dess kropps- 

 längd är nämligen 3 ^/2 gång så stor som dess höjd, under det 

 att braxnen är 3 och mörten 4 — 5 gånger så lång som hög. I 

 sidolinien har det förevisade exemplaret 45 fjäll, ofvanom denna 

 10 samt nedanom 5 fjällrader; hos mörten äro motsvarande tal 



7—8 12 — 13 



40 — 44, ~ — 7 och hos braxnen 50—56, -y. — -^r-- Fenstrålarnes an- 

 3—4 ' 6—7 



tal i analfenan hos mörtbraxnen är 21, hos mörten 12 — 13; hos 



braxnen åter 28 — 31. Alla Abramis- och Lettcmtts- arters hybrider 



skiljas från hufvudformerna dock lättast genom rygglinien, som 



är glatt, medan den hos de senare är Ijällbetäckt. 



Till färgen påminner den något om sarfven (Leuciscus 

 erytliropthalmus), dock äro ögonen och fenorna gråa och icke 

 röda, som hos denna. 



Mörtbraxnens utbredning är ännu föga känd. Heckel upp- 

 täckte fisken först i Donau nedanom Wien; senare erhöll Nord- 

 mann den från Dniesterfloden. Sedermera har den funnits på 

 åtskilliga ställen i mellersta Europa, men allestädes i högst få 

 exemplar. — I Finland är den anträffad i södra Saima i Taipal- 

 saari år 1853 (Mäklin); ett annat exemplar erhölls för omkring 

 20 år tillbaka från Esbo (Malmgren). Senare uppgifter om dess 

 förekomst inom vårt område saknas helt och hållet. 



