68 Mötet don 4 februari 1893. 



Pa nyssnämda rönn funnos dessutom åtskilliga exemplar al 

 ChUocorns reniimstidatus Scriba samt llere klungor af tomma 

 pupphylsor, tillhörande samma aphidiphaga skalbaggsart, hvilken 

 sålunda är att anteckna såsom en af sköldlusens naturliga fiender. 

 En kvist med coccider och coccinell-puppor förevisades af mig 

 vid sällskapets sammanträde den 29 okt. 1881 hvarvid de förra 

 uppgåfvos under det, såsom man numera insett, oriktiga namnet 

 Chionaspis salicis. 



— Herr professor O. M. l^euter anförde ytterligare: 

 Såsom bekant äro mycket få af våra fåglar kända för vanan 

 att för kommande behof samla förråder. Detta är allmännare 

 kändt endast beträffande törnskatsläktet. I en intressant uppsats, 

 »Några iakttagelser angående hackspettarnas födoämnen» af H. 

 B, Åström, införd i sällskapets Meddelanden, sjunde häftet, redo- 

 gör denne emellertid för sina iakttagelser, enligt hvilka spill- 

 kråkan under vissa förhållanden vintertid i ihåliga trän förvarar 

 kroppar af smärre ryggradsdjur, hvilka vid ett tillfälle tillhörde 

 icke mindre än 60 näbbmöss, sorkar och småfåglar. Med hän- 

 syn till frågans intresse kan jag icke underlåta att här omnämna 

 ytterligare ett fall, då en af våra fågelarter funnits ådagalägga 

 ett liknande förutseende för kommande tider, ehuru detta med- 

 delande tyvärr måste blifva högst ofullständigt, till följd däraf att 

 iakttagaren, herr O. B. Bäck i higå, nyligen aflidit, innan han 

 enligt löfte hunnit för publikation uppteckna dessa sina obser- 

 vationer. 



Under de år, herr Bäck var bosatt på sin lilla holme Härligö 

 i Ingå, egnade han, som var en synnerligen stor naturvän, en 

 stor del af sin tid åt iakttagelser i naturen. Redan förut har han 

 bidragit till kännedomen om vår fauna genom meddelanden till 

 sällskapet beträffande förekomsten af nordiska sugfisken, Liparis 

 lineatus, och räkan, Oammarus pulex, i Ingå skärgård. Vid mitt 

 senaste sammanträffande med honom redogjorde han för några 

 observationer beträffande sparfugglan, ISitmia passerina, dem 

 han under vintern 1892 varit i tillfälle att göra på samma holme. 

 Han hade nämligen där uppsatt en stor mängd starhålkar och i 

 en af dessa hade, såsom jag vill erinra mig, ett par sparfugglor 

 inlogerat sig. Emellertid fann han att spariugglorna ofta nog be- 



