70 Mötot den i ieliriiari 1893. 



S. glauca X tnyrtilloides, en ef buske, som sannolikt måste 

 föras hit, nära Umpjoks utflöde ur Umpjawr. 



S. 2)olaris X rotimdifolia, från Angvundas-tschorr på Lujawr- 

 urt, en liten steril buske, till förgrening mest liknande S. rotundi- 

 folia, men med blad af S. polaris. 



Den sedan J. Fellmans tid inom vårt floraområde (excl. 

 Enontekis) icke återfunna Banunculus glacialis L. liade föredra- 

 garen anträffat flerstädes, men alltid sparsamt, i några af de olill- 

 gängligaste klyftorna i Umptek. 



Slutligen anförde doktor Kihlman att han bland växter, in- 

 lemnade af rektor Brenner från Helsingfors, funnit en egendomlig 

 Epilohium-iovm^ hvilken han ansåg lämpligast böra uppfattas som 

 en hybrid af E. mo7itanum och palustre. Formen var af upp- 

 täckaren, rektor Brenner, betecknad som en forma »conferti- 

 latifolia-pilosa-grandiflora-violacea-brevipedicillata Haussknecht» af 

 E. j}alustre. Från sistnämnda art, hvilken den öfver hufvud står 

 närmare, skiljer sig ifrågavarande form genom mycket breda, tyd- 

 ligt skaftade och svagt vågbräddade blad och stora, merendels 

 uppräta blommor. Märket i en härå undersökt blomma var cy- 

 hndriskt (ej klubblikt som hos typisk E. jMlustre) och öfverens- 

 stämmer sålunda ej med Haussknechts beskrifning på ifrågava- 

 rande hybrid, som uppgifves hafva flikigt märke. Turioner äro 

 utvecklade endast på en individ: de äro här mycket svaga och 

 erinra mest om E. palustre. Frön okända. Flere grofva 2 — 3 

 dm liöga individer på en brant, af sipprande vatten fuktad berg- 

 vägg i Helsingtors (l''^87). 



— Herr student A. Thesleff föredrog om svampvegetationen 

 i den planterade lärkträdsskogen i Raivola nära Viborg. Det mest 

 utmärkande för denna vegetation är den stora yranigheten af en 

 mängd Boletiis-a.Yter. Bland dessa framhölls främst den vackra, 

 ytterst sällsynta, i Finland förr ej observerade Boletics cavipes 

 Opat., som förekommer i Thiiringen, Steiermark, Vogeserna och 

 Ungern. Den endast under lärkträd förekommande, synnerligen 

 lysande och vackra Boletus elegans Schum, är lika ymnig som 

 den föregående. Vidare förekommer här den sällsynta Boletus 

 felleus Bull. icke blott på marken utan också på ruttna lärkträds- 

 stubbar; den är utmärkt genom en mycket bäsk, brännande smak. 



