78 M. Brenner, Om några i Finland 



med korta bihang; kronblad af omkring foderbladens längd, stun- 

 dom kortare, stundom ända till dubbelt längre, runda och breda 

 — smalt omvändt äggrunda, hvita eller ljusgula med eller utan 

 strimmor, eller violetta, gulfläckiga, med vanligen violett, tjock, 

 något konisk — smal, jämntjock sporre, föga — två gånger längre 

 än foderbihangen. — Åkrar, ängar, backar och berg, mycket 

 allmän. 



Mycket varierande med afseende å blommorna, hvilka på 

 åkrar, i trädgårdar och på berg och backar invid odlingar äro 

 små, hvitgula, med kort, ofta konisk sporre, och än breda, starkt 

 håriga eller cilierade, än smala, glatta foderblad, på ängar, ru- 

 deratplatser och från odlingar aflägsna berg åter stora, violett- 

 gulfläckiga efler vackert gula, med på berg smala kronblad och 

 lång sporre, samt vanligen glatta, smala, jämnt tillspetsade, på 

 odlad mark breda, kortspetsade foderblad. Omfattar sålunda af 

 såväl vulgaris Koch, som arvensis Murr. de exemplar som karak- 

 täriseras genom en rak eller bågböjd, enkel eller vid basen i båg- 

 böjda efler uppstigande, upptifl raka grenar förgrenad stjälk, med 

 mycket olika starkt utvecklade internodier och korta och åtmin- 

 stone nedtill breda och trubbiga blad samt stor och bred, naggad, 

 oftast långskaftad stipelmellanflik. Omfattar äfven gracilescens 

 DC, Jord., nämligen de exemplar, som utmärka sig genom en 

 rak upprat stjälk med eller utan uppstigande, upptill raka grenar 

 vid basen, smala, spetsiga och sågade öfre blad, upprätta raka 

 blomskaft, smala, långspetsade foderblad och smal, jämntjock 

 sporre, och hvilken genom sina stor- och violett- eller gulblom- 

 miga exemplar utan gräns öfvergår i ängs- och åkerformen, f. 

 turgescens, med enkel, rak eller i bågformiga grenar delad stjälk 

 och vanligen stora violettgulfläckiga blommor med tjock, jämn- 

 tjock sporre och breda, kortspetsade, vanflgen glatta foderblad, 

 samt i bergformen, f. rupicola, med i bågformigt böjda grenar 

 delad stjälk och stora violettgulfläckiga blommor med smala 

 kronblad, lång, smal sporre och smala, långspetsade, glatta foder- 

 blad med korta, oftast rundade bihang; genom sina stor- och 

 gulblommiga samt små- och hvitblommiga exemplar åter i den 

 mycket allmänna back- och åkerogräsformen, f. turgida, med 

 rak eller något krökt stjälk, fasta, mycket breda och trubbiga 

 blad, vanligen litet krökta blomskaft och små, hvitgula, sällan 



