98 Mötet den 4 mars 1693. 



flerfaldiga gånger blifvit omnämd af olika författare, såsom F. v, 

 Hausniann 1851 ocli Döll 185U, och som nyligen varit föremål 

 för tvänne uttömmande uppsatser af P. Ascherson och P. Magnus: 

 »Die weisse Keidelbeere (Vaccinium Myrtillus L. var. leucocarpum 

 Hausm.) nicht identisch mit der durch Sclerotinia baccarum 

 (Schroet.) Rehm verursachten Sclerotienkrankheit» (Berichte d. 

 deutsch. botan. Gesellsch. VII. 1889 p. 387 ff) och .^Die Verbrei- 

 tung der hellfriichtigen Spielarten der europäischen Vaccinien» 

 (Verhandl. d. K. K. zoolog. -botan. Gesellsch. in Wien, 1891 III. 

 p. 677 ff). Enligt denna utredning förehgger här ett fall af 

 konstant, ärftlig albinism, framkallad af bristen på pigmentkroppar 

 i fruktköttets celler. De växlande färgnyanserna åter förklara de 

 nämda författarena antagligen vara beroende, icke af mogen- 

 hetsgraden, utan af olika belysningsintensitet: i djup skugga blifva 

 bären grönhvita, växande i skogskanten åter porslinshvita. Huru- 

 vida detta sistnämda är förhållandet äfven med Pakinais-bären, 

 därom kan naturligtvis full visshet erhållas först efter på stället 

 företagna grundliga, upprepade undersökningar. 



V. Myrtillus var. leucocarpum Dumort, synes äga rätt stor 

 utbredning i Europa. Enligt Ascherson och Magnus är den känd 

 från en mängd lokaler i olika delar af Tyskland och den Öster- 

 rikisk-Ungerska monarkin, vidare är den funnen på ett fåtal orter 

 i Schweiz, Italien, Sverige och Norge, och slutligen föreligga 

 äfven uppgifter om dess förekomst i Östersjöprovinserna och 

 Sibirien. 



Också i Finland har denna form redan tidigare blifvit an- 

 träffad. Så omnämner professor S. O. Lindberg till Sällskapets 

 protokoll den 18 oktober 1879 »en egendomlig form af blåbär 

 (Myrtillus nigra), utmärkt genom blek färg och hvita frukter samt 

 på grund däraf benämd var. pallida Lindb.» Växten, funnen vid. 

 Irjala i Wichtis socken och därstädes först upptäckt af fru Colli- 

 ander, uppträdde »tämligen ymnigt tillsammans med hufvudfor- 

 men, men visade icke några öfvergångsformer till denna? (Med- 

 delanden af Soc. pro Fauna et Flora fenn. VI. 1881 p. 231)^ 

 Under detta sistnämda namn är vidare, år 1882, en Myrtillus- 

 form, »utmärkt genom hvita bär> anmäld af friherre Edv. Hi- 

 singer; fyndorten är belägen vid Heinäsuo nära Brödtorp (Med- 



