Årsmötet den 31 maj 1893. 129 



forskningsfält på biologins område, den geografiska rasbildningen, 

 livilken fråga till fosterlandets ekonomiska förmån borde under- 

 sökas; och att han lyckades däri, visar det stora uppsving, som 

 i Norge trädgårdsskötsel, fröodling och jordbruk togo. Af hans 

 talrika och värdefulla inliigg i dylika frågor kunna här antecknas 

 blott de vigtigaste. »Die Culturpflauzen Norwegens» utkom 1862, 

 Växtgeografiska kartor med polargränser för flere tusen arter 

 utgaf han åren 1873, 1875 och 1878. Norges växtvärld skildra- 

 de Schiibeler 1873 — 1875 och dess växtlif, särskildt ur växt- 

 geografisk synpunkt, år 1879. Sitt hufvudverk Viridarium nor- 

 vegicum utgaf han i tre band 1886—89 såsom ett »bidrag till 

 Nord-Europas Natur- och Gulturhistorie;»; detta utgör en formlig 

 kodex för botanikern på praktiskt område, likasom för enhvar 

 som studerar vår nordiska natur och betingelserna för växthg- 

 heten därstädes. Vårt samfund tillhörde den aflidne sedan den 

 10 april 1878. 



D:r Carl Fredrik Nyman, född i Stockholm 1820 och 

 ledamot af vårt samfund sedan den 9 december 1865, afled den 

 2id april 1893. Äfven han studerade först medicin, men lämnade 

 1840 denna bana, då han i floristiskt syfte förelog en resa till 

 Tyskland och Italien. Han har gjort sig känd dels genom flere 

 utgifna läroböcker dels, och framför alt, genom särskilda med 

 stor artkännedom utarbetade öfversigter af Europas flora. Åren 

 1855—56 utgaf han Sylloge Florce Europccw och 1878 — 82 Con- 

 spedus Florce Europcece. hvilka begge tilldrogo sig berättigad upp- 

 märksamhet såsom för samtiden särdeles nyttiga och omsorgs- 

 fullt utarbetade uppslagsvärk. Därjämte har han särskildt vinlagt 

 sig om sitt fosterlands flora genom det åren 1867 — 68 utkomna 

 värket 3 Utkast till svenska växternas naturhistoria», hvilket 

 innehåUer beskrifningar och redogörelser särdeles ur praktiska 

 synpunkter. För oss har doktor Nyman ett särskildt intresse 

 äfven af en annan anledning; då professor Lindberg hitkom år 

 1865 föranstaltade han att doktor Nvman hitkallades för att granska 

 och ordna universitetets utländska fanerogamsamling, och blefvo 

 då af honom den Stevenska och andra museets samlingar sam- 

 manslagna tiU en gemensam kollektion. 



Äfven ur kretsen af våra inhemska ledamöter hafva åtskil- 

 liga bortgått. I enlighet med bruket i forna tider inträdde de 



9 



