Zakladatelem české mykolnií-ie v době novějši byl Jan Bez- 

 děk, učitel v Polici n. M., jenž jmenovitě veřejnými přednáškami 

 budil všude pozoraost a získával přátele mykologie. Znal ninoho 

 3. pěstoval vědu svou s nadšením a obětaA'Ostí nezištnou. Kdyby byl 

 bý\al \- jiných poměrech a kdyby trochu více pěstoval rozhled 

 v ostatní vědě botanické, byl liy molil vykonati mnohem více. než 

 jest jeho zloimkovité dílo o houbách, jehož jsem se přidržoval hlavně; 

 pokud se týče české terminologie. Z\iáště jest škoda, že někde sou- 

 borné neuiveřejnil houby, které v Cechách sbíral. Tak přišl}- jeho 

 vzácné zkušenosti na zmar. 



Někdy ale měl jsem s českou nomenklaturou značné potíže, 

 neboť latinské druhové označení bylo nepřiléhavé a tedy vlastně po- 

 chybené. Nechtěl jsem tedy chybu tu do češtiny převáděti a zvolil 

 jsem raději jméno nové, případnější. Také R i c k e n latinská 

 jména nepřekládá a zavádí v němčině jiná. le])ší. \'' tom ohledu 

 musím tedy Bezděkovi odporovati, když myslí, že latinské dru- 

 hoA'é názvy maisí se věrně do češtiny překládati. 



Na konci díla připojen bude podrobný ukazo\-atel (index^^. 

 jakož i hla\-ní literatura m3'kolo<^ická. 



K vyobrazením poznamenávám, že v přítonnié době, kdy vŠeho 

 jest nedostatek, nejhorší jakost a nesmírná drahota, nebylo možno 

 připojiti tolik vyobrazení, kolik b\ch si ipřál. Polovina zhotovených 

 a připravených obrazů musela ostati neupotřebena. Snad až dojde 

 k druhénui vydání, budou již poměry lepší a stane se pak i v lom 

 ohledu náprava. 



OdliornikN' mykolo<j^ické niobu ul)e7Ji>ečiti. že dílo mé jest vý- 

 sledkem nn-avenčí jiráce během celých 7 roku. že nebylo ani zkom- 

 pilo\-áno, jakž v (b^liě ])řítonmé obyčejně se stává. \' doijc letní, 

 kdvž lioaibv rostly, sedával jsem u i)ráce až 12 hodin denně a ne- 

 bvlo dne v r(;ce, abvcli se doi)lňo\-áním díla nezabýval. Diagnosy 

 psánv jsou vesměs na základě vlastních studií a vštvde sprovázeny 

 jsou analysou mikroskopicko-u. \\\'konánii b_\io tedy dílo to v hrozné 

 době válečné, kdy mysl všech i)odrob€na byla děsným otřesům 

 a kdy nárotl český típěl ])nd ranami německých \'andalů. Z hriiz vá- 

 lečných náš národ vyšel co vítěz, ale prodělává nyní iKjrečnoii krisi 

 vnitřní, takže těžko říci. kdv nastane uklidněni a kdy l)udeme se 

 moci věnovati i)lodné práci. Kéž by osvítil se roztnn lidti českého, 

 al)y jasně poznával své vůdce a svůdce a volil jiravriti cestu k svému 

 ozdravění. Ti nejsou vlastenci, kteři stále jen bičem vlasteneckým 

 práskají a dokonce i blátem ]M-y dobrých českých pracovnících házejí 



