kulacených. jediKnliicliých buněk (Chytridiaceae). To všechno věrně 

 nalézáme nai)odol>enu u nejnižších řas vůbec. Rozvětvená buňka 

 Mucoru a jiných typů tvoří nejprve jakoby plazící se mycelium, 

 2 něhož ])ak kolino vyrůstá stopka (plodonoš), okončená sporang^iem. 

 Podobně u l^hytophthory atd. Konidiová stadia vyšších hub nebo 

 Penicillium jsou totéž, jenže vlákna jsou článkována. ^ 



'Fíiké produkce kopulační u Phycomycetů připomíná nižší řasy, 

 n to v té míře, že Sachs a j. botanikové spojovali Mucoraceae 

 a Zyj^nemaceae dohromady v jednom řádu. Zde totiž splývají do- 

 hromady dvě liuňky stejné, odseg-mentované z vlákna a utvoří 

 trvalím, tlustoblannou zyg-osporu. To jest ovšem nejnižší 

 forma pohlavní kopulace. Vyšší stupeň pohlavní kopulace záleží 

 v tom, že se jedna z kopulujících se buněk zcA-nějškeni i vnitřním 

 obsaliem rozliší jako samčí a druhá jako samicí organ. Tak máme 

 pěkné ]>říkla(ly v rodech Achlya, Peroiiospora. SamČí orp^an sluje 

 zde antheridium, samicí ooí^oniuni. Produkt této kopulace jest pak 

 jedna neb více oospor. S důrazem třeba Y3^tknouti. že nikde u hub 

 nejsou vyvinuty dokonalé, pohyblivé spermatozoidy na způsob nnio- 

 hých řas (\^olvox, Ihicus). O archejroniích a antheridiícli ve smyslu 

 zelených Archej^oniatů (mechy, kapradiny) ovšem není tu ani řeči. 



Zajímavo jest, že obrvené a pohyblivé spory nepohlavní vyšky- 

 tají se u hub jen v nejnižších čeledích (Polvphag-us, Pseudolpidium, 

 Synchy triům, Laj^-enidium, Peronospora). 



Veškeré houby rozmnožují se n e p o h I a v n í m i v ýí r u s }' 

 (sporami), tedy i v tom případě, když u druhu pohlavní kopulace 

 přichází. Způsob vytvořování těchto spor jest nejvýš rozmanitý. 

 Celkem lze rozeznávati spor}' odpočívající neboli trvalé, tuhou 

 a tlusťm blanou obdané (chlamydospor}^ teleutospor}^, jež mohou 

 delší dobu v substrátu ležeti (na př. přes zimu^ na způsob semen 

 a ]>ak probudivše se k životu vyklíčiti. Pak jsou Sjwr}^ tenkoblanné, 

 pomocí jichž houba rychle se množí, neboť tyto oddělivše se od 

 vláken, ihned na vhodném substrátu vyklíčí. Tak může houba za 

 léto produkovati za sebou třeba několik set generací. 



Bakterie jakožto nejnižší tvar hub netvoří spory tenkoblanné, 

 ný^l.)rž množí se pouze dělením buňky, což jest v podstatě stejné. 

 Mimo to ale stažením obsahu buňky a obdáním se pevnějším oba- 

 lem tvoří trvalé spory. Oboje jest nejprimitivnější způsoli pro- 

 dukce výt rušné. 



Nepohlavních s])or u hub rozeznává se několik kategorií, pro 

 něž také jsou zavedena zvláštní pojmenování. Povstávají-li spory 



