.uvnitř mateční luníky na vláknu z plasmy, slují . s p n r a n .e^ i |)- 

 s p o r y, jsuu-li drobné a ve velikém počtu a nezůstává-li v mateční 

 buňce žádná epiplasma. A s c o s p o r y sluji., jsou-li vell-cé a v ma- 

 lém počtu a plují v hojné epiplasmě. Matečná, velká buňka sluje 

 zde a s c u s (vřecko) a má podobu kyjovitou. vakovitou neb ku- 

 latou a vždy se značně liší od buněk hyfy. na konci které se tvoří. 

 Skoro vesměs asky se tvoří ve zvláštní plodnici (misky, nádržky 

 — api)thecium, perithecium) ve vrstvě hymeniové a jsou uloženy 

 mezi hojnými, zvláště vytvořenými sterilními vlákny (p a r a f y s y)'. 

 Ascospory jsou obyčejně tlustpblanné a mohou dlouho odpočívati. 

 Maji kulatou, eliptičnou neb vřetenovitou podobu a jsou na -mnoze 

 jednobuněčné. Mohoui ale l)ýti také napříč rozděleny ve dvě i více 

 buněk (Lophiostoma), Cucurbitaria, Pleospora (Pyren.) a mnohé 

 rody lišejníků mají tyto spory rozděleny příčně a podélně ve velký 

 počet drobných buniček (zdovité buňky). Někdy jsou ascospory 

 dlouze tenince t3'činkovité a příčně článkované (Cordyceps. Clavi- 

 eeps, Ostropa, Vibrissea). U r. Tuber klesá počet ascospor až na 2. 

 u r. Miillerella (Pyren.) jich jest veliké množství. Neičastěji jich 

 bývá 8, což pochodí odtud, že opětným dělením původního jádra 

 v asku vznikají. Zbarvení blány buněčné jest ča'^tu hnědé až čer- 

 navé, ale většina má blánU' hladkou a bezbarví ai. 



Temena vřecek v čas zralosti zrosolovatí a Inid nepravidelně 

 se ])r(itrhávají nebo víčkem otvírají. Otvorem vystříkne epiplasma 

 ven s velkou prudkostí, čímž vyletí ven výtrusy. Makroskopicky 

 pozorujeme tento fenomén jako bělavý obláček, který se náhle zjeví 

 nad Helvellou, Morchellou. Xylarií nebo uiiskovitou Pezizou. když 

 se jí po delším odpočinku dotknem. Za nějaký čas uzrají nové 

 tisíce asků a explodování obláčku se znovu opakuje. 



Velikost ascospor ])oh}buje se asi uíezi 3 a 30 {'- Celkem jsou 

 ascosporv nuiohem větší než basidio.spory, jichž velikost nejčastěji 

 bývá mezi 3 a 10 •'-. Větší js<^)U dosti vzácné. JNlenší ascospory a ba- 

 sidiospory než i [J. známy nejsou. .x\ni konidie' sotva kde pod tuto 

 míru nesahají. Buničky bakterií, jež jako spory vzduchem nebo 

 vodou se rozšiřují a rovněž v nuiožství se vyškytají, bývají ale 

 ■daleko menší. Tak Micrococcus pro^rediens jest jen o'i5 I^ ve- 

 liký. Uvážímedi, že mikron jest tisícinou milHmetru, vidíme, jak 

 pranepatrná jsou tělíska si)or houbových. Tím také lehce vysvé- 

 tlitehiíj, jak snadno se přenášejí a do všech orii-ánů a substrátu 

 vnikají. 



Zcela souběžnvm útvarem asku u BasidÍDUivceiu jsou basi- 



