cházi. Tak se tvrdí, že veliké oddělení Ascomycetu vlastních a: 

 veškeré Hymenomycety rozmnožují se pouze nepohlarne a že i plod- 

 nice jejích vznikly nepohlavně. Zjev tento ode dávna vyhlašován za 

 jakýsi druh a p o g a ni i e. 



U pěti Ascomycetu zjištěna zcela určitě pohlavní kopulace, 

 předcházející tvoření plodnic s asky (obr. i.) Jsou to rod}-: Erc- 

 masciis. Sphacrotlicca. Fyronciua, Gymnoasciis a Aspero^illus. 

 Eidam pozoroval, že útlá, plísňovitá houba Eremascus alhus 

 (Hemiascin.) tvoří na vláknech myceliových někdy šroubovitě svi- 

 nuté dva konce vláken myceliových. Konce těchto vláken odškrtí se- 

 co stejné dvě buňky, jichž obsahy splynou a vzrostou v kulatou ve- 

 likou buňku (ascus), v němž utvoří se osm volných spor. Ascus ta- 

 kový sedí pak na dvou stopeckách. Zde tedy máme nepopiratelnou 

 kopulaci ze dvou stejných biměk, podobně jak to nalézáme u Muco- 

 rineí, jenže zde povstáAá z kopulace ascus, tam trvalá, tlustoblanná 

 zygospora. 



Sphaerothcca Caslcif^iici ( Perispor.) jest houba parasitická, plís- 

 iiovitěho hal)itu, na níž H ar per ])ozi;)roval také pohlavní kopulaci. 

 Zde přiloží se dvě vlákna s\'ými konci k sobě, z nichž jeden odškrtí 

 větší buňku co oogonium a druhý menší co antheridium. Obsahy 

 obou i s jádry splynou v jednu velkou buňku, jež se pak článkuje 

 a představtvje as co g on, na němž pak vyroste jeden ascus s osmi 

 sporami. Pod ascog"onem vyrostou obalná vlákna, jež obrostou asco- 

 gon, představujíce tak v čas dospělosti kuličkovité perithecium s jed- 

 níni askem. 



Fyronciua coiifliiciis dle Fí a r p r a tvoří apothecia s h3'-meniem 

 o mnoha askách mezi parafysami a představuje tudíž typické apo- 

 thecium Discomycetii. I zde předchází kop-Uilace, a to zřetelná kopu- 

 lace s velmi rí^zlišenou buňkou samčí a samicí. Samicí oogonium 

 jest velká, kulatá buňka, na temeni prodloužená v trichogyn. K to- 

 muto trichogynu přiloží se antheridiové vlákno samčí. Obsah obou 

 splyne d(ihromad_\' a z velkého oogonia vyroste několik článkovaných 

 ascogonú, na nichž teprve vyrostou větve, jež porůstají nesčetné 

 asky. 



Více méně podobné kopulace lze sledovati také u rodů Asco- 

 bolus, Humaria, Lachnea, Erysiphe, Ascobolus, Rhyparobius, Mela- 

 nospora, Sordaria a Chaetomium. A rodů, kde aspoň ascogon s vy- 

 vinutým trichogynem lze kdykoliv sledovati, jest velký .počet (Poly- 

 stigma atd.). Totéž platí o lišejnících. 



Z těchto okolností můžeme souditi, že tvoření apothecií a peri- 



13 



