Plodnice Discomycetů mají pletivo hyfové rosolovité neb chru- 

 pavčité, takže plodnice dlouho vytrvávají, nikdy se nerozplývají, ro- 

 hovíte sesychají a ve vodě (dešti) znovu obživují. 



Houby z rodu Marasmiius. Lentinus, Panus, iSchizophyllum 

 mají plodnice kožovité, nerozplývající se, jež za deště vždy znovu 

 obživují a třeba několik měsíců v letě vytrvávají. 



Mimo hmyz jsou hlavními škůdci hub v přírodě v stavu živém 

 různé druhy slimáků, jež v lese napořád nejlepší plodnice ohlo- 

 dávají, takže m3^kolog někdy ani zdravého exempláře sehnati ne- 

 může. Jest zvláštní, že rádi napadají jedlé houby, ačkoliv i jedovaté 

 jimi nejsou ušetřeny. Zdá se, že jsou vůči jedům hub immiunní. 

 To ])latí také o hmyzech. 



Když utvoří se z mycelia nebo sclerotia massivní, kulaté těleso 

 jako základ y>ro velkou plodnici, počnou se záhy rozlišovati různé 

 partie za účelem vývinu dotyčných orgánů. Tak vznikají zrůzněné 

 vrstvy v plodnicích Gasteromycetů, složité partie r. Phallus,, tak 

 tvoří se také plodnice At^aricineí a Polyporeí. Klobouk Fíymeno- 

 mycetů bývá v mládí spojen s třeném blanou, jež zanechává na třeni 

 kroužek (annulus) a na okraji klotouku třísné nelx) cáry. Sluje 

 závoj (velům) a je-li pavučinatá (Cortinarius), sluje oponkou 

 (cortina). Toto velům jest tak zv. velům partiale (závoj vnitřní), 

 neboť u některých hub bedlovitých tvoří se ještě vehim universale 

 čili závoj vnější co obal na celé houbě, jenž na povrchu klobouku 

 zanechává strupy nelxí bradavice (Amanita) a na basi třeně obrubu 

 nebo pochvu ívolva), tak zvanou p 1 a c h e t k u (Amanita vag^inata, 

 Volvaria). Někdy -[Xíchva tato- přirůstá ku třeni a co volný okraj 

 zjevuje se až uprostřed třeně v jwdobě prstence nelv) kroužku 

 (Telamonia). Tvaru tonui říkají mykolo^ové botka. Tak ale 

 vzniknou dva prstence na třeni, jeden z cortin^^ druhý z volvy. 



Veluim universale jest vlastně stejný s podobným organem 

 u r. Phallus a Geaster. 



Lupeny nebo rourky Ilymenomycetů otlpovídají glebě Gastero- 

 mycetů. Mnohem jednodušeji jsou ustrojeny Clavariaceae. Plod- 

 nice Ascomycetů namnoze jsou velnu jednoíluché, v podobě re- 

 ceptaculí různého tvaru a různé velikosti. Jen sem tam jeví větší 

 členitost vytvořujíce buďto massivní p<^dklady (stroma) nebo útvar 

 stopka tý na způsob Hymenomycetů (Morchella, Gyromitra, 

 Helvella, Spathularia, Leotia, Mitrula, Claviceps, Geog-lossum), 

 Čeleď Tuberaceae nayjodobuje věrně Gasteromycety. 



Největší zrůznění stélky, ovšem že opět jen spletením hyf po- 



21 



