ním <)t\<>reni v peridii nebo zetlíváním a ruz.]>acláváníni se peridie. 

 Některé mají výtrusy uzavřeny ve zvláštních tělískách (iperidioly). 

 Rostou na holé zemi, na rostlinných mrtvých částech, na dříví atd. 

 Některé jsou i podzemní, /tádné nejsou parasity. Klademe sem také 

 trochu odchylné Phalloideae a Sphaerobolaceae. 



Tof vědecky založený přehled veškerých hub, z něhož má 

 býti čtenářům našdio díla jasno, jaké místo zaujímají v systémit 

 hub druhy, o nichž dílo naše pojednává. Systém tento v nmohém 

 se odchyluje ť)d obvyklých rozvrhů u jiných autoru, k čenutž třeba 

 připojiti několik poznámek na vysvětlenoiii. 



Často \ynech'ávají autoři v systému hub pr\'ní oddíl ScJiboiny- 

 ■cefes, považujíce baikterie za samostatné organismy, živočichům se 

 "blížící. Jest sice pravda, že v mnohém na živočišné pr(Uistv upomí- 

 nají, ale to ])latí taiké o všech ostatních houbách. Svým chemismem 

 rovnají se úplně houbám a vláknité formy (Chlamydobacteriaceae, 

 Streptothrix. Cladothrix) dobře ]>oukazují k hyfám ostatních hub.. 

 Jsou to organismy, z nichž vyšli živočichové, zelené řasy i houby, 

 ale těmto podobají se nejvíce. Modrozelené řasy (Cyanophyceae) 

 JSOU vlastně Chlamydobakterie, chlorofyllem opatřené (Begj^iatoa, 

 Oscillaria). 



V našem systému naopak vynechány Laboiilbeniaceae, jež ne- 

 majíce hyf, předstalují vlastně bezchlorofylné, parasitické (na 

 hmyzedi) řasy. V celém systému nedají se nikde umístiti. 



Hemiascineae jsou v systému neurčitého postavení. Z nich nej- 

 význačnější Saccharomycety (kvasinky) životem nuioho připomí- 

 nají Schizomycety, ale orjíanisací spíše redukované Ascomycety. 

 Jiné však podobají se některým Phycomycetům. 



O vlastních Ascomycetech řekli jsme sice po příkladu jiných 

 autorů, že nemají i)()hlavní kopulace, ale věc tato, jak už dříve vy- 

 loženo, jest pochybná. U některých jest kopulace dokázána (Ere- 

 mascuis, Sphaerotheca), u jiných jest pravděpodobná (x\spergillus 

 a j.). Ano, není ])osud vyloučena možnost, že lišejníkv mají \K)- 

 hlavní kopulaci. 



Nemohu iX)chopiti, i)roč kladou mnozí autoři (Tavel. Brefeld) 

 Pcrisporiaccať a Tiibcraceae dohroniady do jedné čeledi. Povrchní 

 podoba kulatvTh plodnic není přece rozhodující, musí se dbáti také 

 'druhých znaků. Ostatně jsou si tyto houby vůlbec nepodobny. 



Také lišejníky nezřídka vylučují se ze systému Imb. dílem, že 



:3 ■^■' 



