podmíněn a houbami ai^ět život těchto se udržuje. Jest to tudíž za- 

 jímavá vzájenmost orj^íanická, jež jeví se nám jako nutn<' řetěz 

 kausalit, v němž jeden článek nutně do druhého zaipadá. 



S tohoto stanoviska můžeme také určitě souditi, že kdykoliv a 

 kdekoliv živočišstvo neb rostlinstvo ve velkém se obje\uje, vyvinuje 

 se zároveň říše hiub. Tak žily asi houby v mocném rozvoji již za kar- 

 bonu a všech následujících j)eriod ^eolog^ických a tak žíti musí na 

 všech planetách, kde obývají jakékoliv organismy. 



Již chemismus hyf houbových, jak ještě uslyšíme, zjnačně se liší 

 od chemismiu zelených rostlin a organisace buněk h3^fových jest tak 

 zvdáštní, že se poílobná ani v rostlinstvu ani v žixočišstvu nevyskýtá. 

 Jsou v plasmě každé í)uňky vždy 2 jádra, jež v basidiích při tvoření 

 se spor splývají. Co by tato 2 jádra znamenala, není známo. 



Pátráme-li po původu zakrnělosti fylo.tí^enetického vývoje hub, 

 nemůžeme jiného důvodu nalézti, než způsob jejich života. ITouby 

 nemajíce chlr)rofyllu, miuisí žíti z těla jiných nxstlin nebo živočichů 

 — jsou bud parasity nebo saiprofyty. Nemohou tedy samy z mine- 

 rálních hmot, které skládají kůru zemskou, svou potravu si připra- 

 vovati jako zelené rostliny, které dovedou rozkládati chemicky mi- 

 nerály a plynné prostředí ve svém okolí. Přijímání hotových již lá- 

 tek org-anických jako staviva do těla rostlinného, má vždy za násle- 

 dek morfolog-ickou redukci. Tak vidíme, že všechny parasitické jev- 

 nosnubné rostliny mají tělo velice zakrnělé a někdy bychom je, kdyby 

 květů netvořily, ani co jevnosnubné nepoznali. Uvádíme příklady 

 na čeledích a rodech: (Jrobanche, Cuscuta, H3'dnora, Rafflesia, Cy- 

 nomorium, Cytinus. Ku podivu, také v živočišstvu tento zákon ])latí 

 o různých parasitech. 



Zelené rostliny jsou jaksi výbojnější, jevící snahu přizpůsobo- 

 vací a snahu po pokroku (princip zdokonalení), kdežto houby žijíce 

 z hotového, setrvávají na stejném stupni lenosti a lhostejnosti. Jest 

 to zajisté zvláštní: boj s přírodou a okolím, vpravování se do všech 

 daných okolností, práce a lopota omlazuje, vzjprnžuje a zdokona- 

 luje orj^^anismus tělesný i duši v něm sídlící. Ten princip (přizpů- 

 sobení a boje) platí v plné míře i u člověka kulturního. Parasité 

 v lidské společnosti (boháči, privilegované kasty, zlodějové a pija- 

 vice různého druhu) tyjíce z cizích peněz, nenuisí se namáhati ani 

 tělem ani duchem a proto zakrňují duševně i tělesně, kdežto lidé, 

 celý život zapražení do práce tělesné a duševní a odsouzení samo- 

 statně chléb si vydělávati a okolnostem se přizpůsobovati a bojem 

 se udržovati, vynikají dokonalostí ducha a namnoze i těla. A ti, kdož 



3? 



