A ži\'itč nejvíce se nai)rac()\ali. nejvice svízelů a ran vytrpěli, mají 

 nej\ ice zkušeností, jsou nejdokonalejší a často i nejmravnější. 



rioubv, jakoby cítily svou neschopnost samostatně assimilovati, 

 uchvátily a >])i'Utaly zelené rasy a spojily se tak těsně s těmito, že 

 celý svůj život pak mohly si jinak zaříditi. Tak stalo se u lišej- 

 niku. jež vednu jiný zjnisnb ži\ota než ostatní houby: rostou na 

 intensivním světle, často na minerálních podkladech (na horninách) 

 a nemusí viíbec parasitovati. Není ]>ochybnosti. že lišejníky jsou 

 druliDtným zjevem hub a že vznikl}' z hub původně parasitických. 

 ]\'Jaterialisté jisič původ ])rvních lišejníků Ijudou i)řičítati náhodě, 

 ale idealističtí vitalisté viděti budou v lišejnících krásný doklad roz- 

 važující a účelně jednající intelig"ence plasmatické. již v plasmě hub 

 se skr\'\^ající. 



Ackoli\' tedy řasy a z nich vzešlý celý rodokmen zelených 

 n stlin jsou jaksi k vyšším vývojovým úkolům určeny než houby, 

 •přece jsou na zemi pozdnějšíra zjevem než houby. \'šechny filo- 

 sofie přírodních badatelů, pátrajících po půvoďu organického žÍA'ota 

 na zemi vedou k jednomu pramenu, totiž k nejnižším mikrobům, 

 Scliisomycetúin. z nicliž zri^dily se houby, rostliny i živočišstvo. 

 Schi/.omycety představují nám vlastně p(»uhé partikule plasmy, jež 

 posud ani jádra ani blány Inměčné nevytvořily. Mohou býti i tak 

 malinké, že ani ultramikroskopy jich nepostřehují. A íu i)rávem 

 se mužem domnívati, že tyto poslední partikule neznámým uáin 

 iposud zjpůsol>em tvoří se z molekulu látek anor.q-anických — anor- 

 ganická hmota mění se v organického tvora! Tedy chemické procesy 

 daly a dáxají \znik životu organickému na zemi. Víme-li, že atomy 

 jsou vlastně kolonie spoutaných energií. ])roč bychom nemohli vě- 

 řiti, že energie t}-to mohly se spojiti tak, aby \'znikla z toho hmota 

 organická, života schopná. 



Chemisnms pak hraje v Schizomycetech hlavní úlohu, neboť 

 organismy tyt<» jsou s to rozkládati jakékoliv lunoty živé i neživé, 

 organické i anorganické. Jsou téměř všudypřítomný a naplňují celý 

 prostor na povrchu zemském a ač tak nepatrný, řídí většinu zjevů 

 v životě zvířecím i rostlinném. Schizomycety nepotřebují chloro- 

 fyllu a přece dovedou rozkládati a žíti z látek anorganických i z látek 

 organických, jsou tedy výbí:)rně přizpůsobeny k životu na naší zemi. 



Ruňky bakterií mohou se pozvolna spojovati ve vlákénka 

 (Cladothrix, Beggiatoa), takže tu vidíme, jak vlákna (hyfy) hou- 

 bová z bakterií vznikla. A tu také dán východ k říši hub z původ- 

 ních Schizomycetů (1>akterií). Ostatně některé bakterie vytvořují 



3S 



