\-Ii\- látek minerálních vstupiiijícich do i)leti\a n),sllin>' má za ná- 

 sledek vytvoření novýcli znakťi mortuloj^^ických. ^e se tvar>' rostlin\" 

 ■mění \'li\em zevních podmínek životních, které na rostlinu působí 

 jako dráždidlo a tím jaksi nové orj^^ány na rostlině vyvolávají, jest 

 z theorie adaptační dostatečně již ])rozkoinnáno. Ale tuto ne])ůsobí 

 žádné zevní dráždídlo. nýbrž vnitřní plasma, která \ii\-eni přijaté 

 hmot}' minerální se patrně chemicky mění, kterážto změna ztěles- 

 ňuje se také na zevnějšku. 



To ])ak uplatňuje se v nmohem ještě \ětší míře ti hub. které 

 namnoze žijí co parasité na různých rostlinách neb zvířatech. A tu 

 >e stává, že tentýž drtih. ])arasituje-li na jednom drulmi jevno- 

 snirbné rostliny, liší se již značně od plemene, které parasituje na 

 jiném druhu rostliny. .\ ueliší-li se zevnějškem. aspr)ň výtrusy prvé 

 iiievyklíči a nerostoti na rostlině druhé, což jest iliikazem, že se již. 

 kvalita plasni}' houby parasitické změnila. ( )hromné nniožství rzí 

 (Ureiíincac) dá se dojista jen tímto zpťisobem \ys\ětliti. 



Ale mnoho hub nemusí na svých hostitelích parasitovatí. nýbrž 

 žije s těmito v tak zvané s y m b i o s e. Jest totiž m3'celium velkých 

 hub rozlezlé v hitmiuse a setká-li se s jemnými kořínky stromů a 

 keřů (anebo i bylin), spojí se s těmito tak těsně, že endosmoticky 

 vtřebává šťáv}' některé z kořenů do svých vláken. .\le zároveň vy- 

 dává některé látky pro pletivo kořene a když i to se neděje, roz- 

 kladem hunmsu v okolí kořene připravuje vhodné sloučeniny pro 

 výživti kořenů. Tak získává houba i strom z podobné symbiosy.. 

 \' našich lesích v s]X)ustách rostoucí velké houiby vesměs spoutány 

 jsou svým žixotem se stromy lesními (tak zvané mykorhizy). Tento 

 zvláštní život jeví se také \ zevnějšku hoiuby. čímž povstávají ple- 

 mena a druhy hub (l)iolo^Hckých). Roste-li obecný hřib v listnatém 

 lese. má zcela jinou podobu ('»dubák«) než v lese smrkovém a zcela 

 jinakou, roste-li v lese borovém (»borováky«). Také ryzec smrkový 

 velice se liší od ryzce bort)vého. Druhy hřibů z příbuzenstva Bole- 

 fiis scaher symbiotickým vlivem se již co stálé druhy po dlouhé 

 věky vytvořily. 



Tato vnitřní plasmalická činnost má bez]>ochyby ve fykjjLíene- 

 tickém xývoji hub iprvní a největší význam, kdežto zevní činitelé 

 málo nebo viil)ec nijak nerozhoduijí. To opět má asi za následek^ 

 že většina hub jest kosmoi>oliticky rozšířena. N^aše lesní houby 

 v nezměněné podobě rostou i na jiných kontinentech, ano i houbv 

 tropických krajů jsou z velké části stejné s houbami mírných, 



át 



