l)ásom. 7x /.ťviiich C-initcIu uKiji největší \liv na vývíij hul) vll.iko 

 -a tepl". 



Přírodní ťilt-sof měl U\ téžkmi uráci. aby vypátral, jakou 

 úldhu hrají houh}- \ cťlkověni vývoji or^anickětn na zemi. \'eškerý 

 vývoj organický na zemi řízen jest jedntJtnou ideou: ijovzneseni 

 -organisniů k vyšším stupňům. Co k podporování této idey neslouží 

 neb dokonce jí překáží, potlačuije se a odstraňuje se. \' přírodním 

 hospodářství není nic zbytečného ani nahodilého. Materialistický 

 názor o »slei>ých náhodách«. jimiž řídí se celý vesmír, celá slunečná 

 soustava a celá naše země. dávno již zavržen, neboť i)ojem nahodi- 

 losti není dle přísné logiky myslitelný. 



Podle toho také život hub v ostatní vegetaci zemské x\w\>'\ míti 

 nějaký význam pro rozvoj roiStlinstxa a živočišstva. TToubv žijící 

 v sym'biose s je\ nosnul>nými jsoti ovšem k velikému i)ros]XÍchu 

 svých velkých spcsjencu, jak už jsme naznačili. Lišejník\ jscu ne- 

 smírné důležitým činitelem \- j^ířijjraN^ováni huumsu z minerálního 

 suibsirátii. Drobné lioul)}- a l>akteríe jsou jaksi přírodními chemik}". 

 kteří ostatní rostlinstvo zásobují látkami výživnými a \elky počet 

 jich představuje dílem zjdravotní i>olicii a rozumné hosiíodáře. 

 kteří xeškeré nu-tvol} zvířecí i rostlinné uklízejí a dodáxají co vy- 

 datnou mr\ 11 pro vyšší vegetaci. 



Ale k čemu jsou houby ])arasitické, které na])atlaji stromy. 

 keře a byliny a život jich násilně ničí! 'i'o přece nemviže býti ve 

 prospěch vý\oje ro>tlin>t\a' A parasitu h(.;ubových jest lak veliké 

 množstx í. Na tuto otázku nedovedeme dostatečně odpověděti, v ěc 

 jest nám nejasním tak. jako nevíme, proč řádí a řádili velcí dravci 

 na líkor ostatních z\iřat. jest možno, že i parasitické houb}" mají 

 prcispěšný vli\ na celko\ý vývoj vegetace tím. že regulují ])očetný 

 poměr jediKřtlivých druhu. Aspoň jisto jest. že nejčastěji vznikají 

 epidemie v kulturách rozsáhlých nebo v ])řelidněných krajích anebo 

 v druhu z\ířat ]vřílišně se mn<^žících. Pak jest i to jisté, že ná- 

 kazám podlehnou nejdříve slabá a nediTŽivá individua — a těch 

 není nikdy velká škoda. Rozmazlené kulturní rostliny o])lývají 

 různými ])arasity, kdežto <livoká plemena jsou proti nákazám skoro 

 immunni. Divoši, venkované a lidé skrovně, jednodu.Še a ve volné 

 přírodě žijící vzdorují nákazám, kdežto zhýčkaní a ve zdech měst- 

 ských uzavření »kulturní« lidé jsou vý^bornou pastvou pro různé 

 mikroby. A takových lidí pro zdravý vývoj lidstva na zemi není 

 také škoda. 



\ divoké přírodě tuším málokdy objevují se houbové epidemie 



42 



