časí. Proto na podzim, kdy bývá velmi dešti vo a mlhavo a kdy 

 půda z letních měsíců jest vyhřátá, objevuje se všude velké 

 množství hub. Tato hubařská saisona vytrvává třeba až do vánoc, 

 nezamrzlo-li nebo sněhem půda se nezavane. Společnost pak zim- 

 ních hub jest zvlášť charakteristická. Také jarní měsíce mají své 

 zvláštní houby, ale celkem jen skrovné počtem (chřapáče, smrže, 

 různé Pezizeae, Collyibie atd.). Nejchudší na houby jsou měsíce 

 duben, květen, červen a červenec. Po teplých a vydatných deštích 

 v srpnu rojí se v lesích spousty hub, hlavně hřibů, holubinek, 

 špiček, žampionů, lišek atd. 



Kombinace j)ovětrnosti vyvolává vždy jinou společnost hub. 

 V deštivém létu rostou jiné houby než za suchého a horkého léta. 

 Bylo-li v létě trvale sucho a teplo a dostaví-li se deště na podzim, 

 objeví se docela jiné houby, než předcházelo-li vlažné léto. Příklad 

 máme tu na žampionech. Za deštivého léta jest všude hojný druh 

 Psalliota arvensis (tak v r. 1916), za suchého počasí objevuje se 

 ale po deštích všude na mezích, na cestách a pastvinách druh 

 Psalliota campestris (tak v r. 1917). 



Prší-li po několik týdnů, zmizí v lese i mimo les veškeré houby, 

 neboť podzemní mycelium ve vodě zahyne a dlouho to trvá, než po 

 dešti oschne v hloubce půda a nové mycelium se vytvoří. Proto 

 hledá zkušený hubař za deštivého léta houby na suchých stano- 

 viskách a za suchého léta na vlhkých stanoviskách " (v úvalech 

 lesních, v mokřadlech lesních a lučních, podle potoků, v olšinách a p.). 



Podivným zjevem jest. že se i nejvzácnější druhy hub objeví 

 vždy současně na více místech v celé širé krajině najednou a tak, 

 jak' náhle se objeví, také náhle zmizí a třeba po léta nejsou 

 k spatření. To lze vyložiti jen zvlášť vytvářenými okolnostmi 

 atmosférickými, hlavně vlivem tepelným a elektrickým. Jisto jest, 

 že vlivy sil fysických na houby jsou veliké. 



Máme také kulturní, velké houby. Známo jest. že se snadno 

 na mrvených záhonech v teplých místnostech uzavřených pěstují 

 žampiony, jichž se ročně prodává za mnoho milionů franků v Pa- 

 říži a jiných velikých městech Evropy. Umělé pěstování lanýžů 

 v listnatných lesích ve Francii jest rozšířeno a velmi výnosné. 

 I v Cechách daly by se lanýže v teplém okolí pražském a v Polabí 

 na podkladu vápencovém dobře pěstovati. Před dávnými roky do- 

 poručoval jsem jmenovitě k účelu trnnaT lesy karlštejnské. 



Japonci pěstují ode dávna několik druhů hub, tak jmenovitě 

 Hydnum olidiim (Kawatake), Pleurotus suhfímereus (ynka) a 



* 49 



