l)er), Hygrophory, Russuly, Tricholomy a j. Patrně jest to vhv 

 některé součásti vzduchu, neboť černající houba zčerná vždy také 

 živá na pomačkaném místě. xModrání hřibů prý vzniká okysličo- 

 váním boletolu, látJcy to fenolové. 



Ve'liké množství hub vydává hojnost ii^ Íčka různě zbarve- 

 ného. Rod Lacíarius jest tím zvláště vyznačen. Mléko toto mění 

 svou barvu i konsistenci často před očima v minutě. Mléko hub ob- 

 sahuje látky pryskyřičné neznámé posud skladby. 



Velmi hojně rozšířeny jsou různé oleje v hyfách, cystidách 

 i sporách hub. Uvádí se, že v klobouku hub bývá asi 5 — 8% tuku. 

 Často bývají zbarveny, čímž pak povstává živé zbarvení plodnic. 

 Ve sporách Omphalií a Mycen nezřídka obsažené koule olejně p<» 

 zrušení stěn spory volně plují v praeparatu, v němž marně hledá- 

 váme sporu sanni. Stěny spor jsou také různě zbarveny, ale nikoliv 

 tělísky, nýbrž chemicky, při čemž prodělávají celou stupnici barev 

 .(Psilocybe, Coprinus, Hypholoma, Psalliota). 



Saprofytické velké lesní houby obsahují především veliké 

 množství vody (80 — g5 procent), ostatní část připadá na buničinu 

 a nepatrná na tuky a minerální látky. Tyto poslední obsahují hlavně 

 sloučeniny draslové a fosforové. Suchá hmota houby obsahuje velké 

 procento i)ílečnatých látek, bohatých dusíkem, z kteréžto příčiny ode 

 dávna doporučovány houby jako vydatná živina pro člověka, jež 

 prý i masu se vyrovná. Množství těchto bílkovin pohybuje se dle 

 druhů mezi 20 — 60 procenty. Lycoperdon a Psalliota mají až 60 pro- 

 cent. Vždy více bílkovin obsahuje kloh)Ouk nežli třen a u rodu Bo- 

 letus opět nejvíce vrstva rourková. Za to jest cukrový mannit více 

 obsažen ve třeni. 



Výživnost hub i při tak velkém obsahu bílečnatém jest v.sak 

 značně pochybná, neboť téměř polovina bílkovin jest tu v takovém 

 složení, že jest v žaludku neztravitelná. Jsou to jmenovitě chitinové 

 stěny hyf, jež prý žaludek vůbec nedovede resorbovati, jak jmeno- 

 vitě Zellner upozorňuje. Proto prý by bylo nejlépe, kdyby se houby 

 jedlé usušily a na jemný prášek roztloukly. Podle mé zkušenosti ale 

 jest výhodnější užívati extraktu z naloženýali hub v soli, neboť solí 

 rožtrhávají se blány hyf a vnitřní obsah vniká do roztoku. Pri>to 

 není nad methodu nakládati jedlé houby do soli. 



Mléko hub, jmenovitě r. Lactarius, složeno jest z největšího 

 ■dílu z bílkovin, ale rozloženo jest v něm ohromné množství přema- 

 linkých kuliček pryskyřice, jež způsobují na jazyku palčivost a 

 \ žaludku veliké podráždění. Mimo to sem tam i jiné látky (kyše- 



