tak Mycena alcalina nebo Hygrophorus nitratus. Hydrocybe 

 scandens páchne jako kyselina dusičná. 



Všechny Inocyby páchnou více méně zvláštním zápachem, 

 který u některých druhů se podobá vůni jablečné. Zkušený myko- 

 log jakoukoliv Inocybu lehce pozná po tomto zápachu. Některé 

 druhy r. Marasmius (M. scorodonius) páchnou docela jako česnek, 

 ano mohou i v pokrmech jako česnek býti používány. 



Líbezná vůně hřebíčková žampionu Psalliota arvensis jest 

 dobře známa a podle ní lze vždy v sebe menších úlomcích tyto vý- 

 borné houby poznati. Také krásná vůně májovek (T. g-ambosum) 

 houby tyto k požívání přímo láká. 



Veliké druhy Cortinariů (hlavně Phlegrnacium) voní jako 

 telecí pečeně, jindy jako pečená husa. Ale veškeré Cortinaríe při 

 jakékoli variací aromatické mají jistý společný ton, podle kterého 

 mykolog ihned toto příbuzenstvo poznává. Některé houby vydávají 

 zápach pronikavý, v hlavě téměř závratě působící. Takovou jest 

 na př. Hypholoma epixanthum; trs houby této naplní v několika 

 hodinách celou místnost nesnesitelným zápachem. 



Jen málokteré houby zachovávají svou vůni po jeden neb více 

 roků. V tom ohledu jest znamenitý rod Hydnum, jehož některé 

 druhy (H. suaveolens) usušeny voní stejně silně i po 20 rocích. 

 V ústavě botanickém máme takové exempláře. Vůbec pižmový zá- 

 pach Hyden jest zvláštní a opět toto příbuzenstvo charakterisující. 



Některé druhy hub voní jen tehdy, jsou-li ve velkém množství 

 pohromadě. Tak známe líbeznou vůni ryzců v koši, z lesa při- 

 nesených, nebo překrásnou vůni lišek, špiček (Marasmius 

 oreades) atd. 



Jevnosnubné rostliny mají vonné květy za tím účelem, aby prý 

 upozorňovaly hmyz, který přilétá na květy, ssaje medovou šťávu 

 a při tom nevědomě přenáší pyl z jiných květů a způsobuje opylení 

 nebo zúrodnění mezi nimi (křížové opylení). Tak ovšem vykládá 

 hypothesa, ale není vyloučeno, že květy voní také za jiným účelem. 

 Sotva však jest vůně tato pouh<^m, bezděčným výsledkem chemismu 

 květního. 



Podobnou úlohu ale vůně hub jistě nemá. Hmyz sice hojně 

 navštěvuje houby a ohlodává je, ale ničím jim neprospívá. Výtrusy 

 rozletují se vzduchem bez pomoci jakékoliv. Musíme se proto do- 

 mnívati, že vůně hub jest skutečně jen výsledkem chemického pro- 

 qesu v jich těle, bez jakéhokoliv účele — asi jako čpí čpavek neb 

 hořící síra. 



a? 



