dokonale vyvinuté a sestárlé, neboť v každém věku houba má jinou 

 podobu a v mládí jeví znaky (velům, botky, prstence, barvu lupenů 

 mléko a p.), které v stáří ztrácí, v stáří pak nabývá někdy tak vý- 

 značných vlastností, že houbu již dle těchto poznáváme (trhání a 

 ohýbání klobouku, zbarvení lupenů, tvar a vyhlodání třeně a p.)- 

 Je-li deštivé počasí, dej vždy některý kousek oschnouti a je-li 

 suché, hoď některý kousek do vody. Tak poznáš, je-li houba hygro- 

 íanní, její zbarvení za sucha i vlhka, nebo je-li slizská. Pamatuj, 

 že předůležitým vodítkem jest vůně a chut houby syrové a že vůně 

 jest význačná jen na oschlé houbě. Je-li vodou (za dešťů) napitá, 

 sotva voní. 



Při ochutnávání třeba ovšem býti opatrným, abychom drobet 

 rozkousány z jedovatých hub nepozřeli. Prudce palčivými druhy 

 otrne po celodenním studiu (u holubinek nebo ryzců) jazyk někdy 

 tak, že se stane bezcitný. Zkušený hubař dle zápachu pozná již rod 

 a známé druhy okamžitě (Inocybe, Cortinarius, Tricholoma, Clito- 

 cybe a j.). Útlé, rychle se rozplývající neb vadnoucí druhv 

 (Coprinus, Mycena, Omphalia) při určování měj na stole pokryté 

 navlhlým jemným šátečkem, neboť snadno se zcvrkají a rozpadnou 

 dříve, než je určíš. Za letních parných dnů uchovávej přinesené 

 z lesa houby ve sklepě chladném a ještě lépe u ledu. V těch dobách 

 se houby za tři dny všechny kazí a máš-li jich asi 50 druhů, ne- 

 stačí ti čas, abys je prostudoval. 



Jest to skutečně neskonale svízelnou okolností pro mykologa, 

 ie houby objevují se v létě najednou (po teplých deštích) ve velikém 

 množství tak, že sběratel nestačí je sbírati a určovati. Na to pak, 

 nastane-li zaschlé počasí, zmizí veškeré houby a m\4volog nemá co 

 dělati. Vzhledem k tomu radím, aby hubař druhy tvrdé a suché, 

 které sušením se nezmění, v létě dával stranou pro určování v době 

 zimní (tak Gasteromycety, Polyporus, Daedalea, Thelephora, 

 Stereum). Také různé Discomycety lze v létě sušiti: zcvrknou se 

 sice v neforemný tvar, ale v zimě ponořeny do vody, pěkně obživnou 

 a dají se jako živé ohledávati. 



Když jsem měl veliký nával hub (často současně od přátel 

 z různých stran Čech posílané), praktikoval jsem to také tak, že 

 jsem posud neznámou houbu určil dle rodu a příbuzenstva, napsal 

 podrobnou diagnosu, vykreslil celou i podrobnosti, provedl ohledání 

 mikroskopické — a vše nechal pro zimu. V zimě pak jsem tyto 

 analysy dle literatury určoval. Po většině dařilo se mně tak dobře. 



Velikou nesnází jest u mnohých hub, že objeví se na stanovisku 



63 



