počasi hojně hřiby, objevuji se jen tyto ve velikém množství na 

 trhu a jiné druhy ani nelze spatřiti. Nerostou-li ale hřiby, přicházejí 

 na trh velmi rozmanité houby a tu třeba velkého dohledu. 



Jedlých hub jest veliké množství, ale rovněž jedovatých. Ně- 

 jakého všeobecného kriteria, podle kterého by se jedlé houby od 

 jedovatých rozeznávaly, není. U holubinek sice celkem jest pravda, 

 že palčivé jsou jedovaté a nepalčivé neškodné, ale jinde brzo po- 

 známe, že palčivé, páchnoucí a hořké jsou jedlé, kdežto sladké, 

 lahodné a aromatické jsou jedovaté. Jediný prostředek, jak jedlé 

 od jedovatých se dají rozeznati, jest znáti je z praxe. Této praxe 

 nabýti můžeme buď poučováním od zkušených znalců, nebo studiem 

 pomocí literatury. Ovšem knížka, která obsahuje povrchně namalo- 

 vaných několik kop hub, nám málo jest platná, nebof v lese každý 

 spíše vždy najde druhy, které v knížce nejsou. Maluje-lí pak autor 

 ve svém spise obecný hřib, ryzec, klouzek, žampion, muchomůrku, 

 špičník, lišku, kuřátka a jiné všeobecně známé houby, jest to zby- 

 tečnost, kterou se jen dílo zdražuje. 



Kdo houby dobře nezná, dobře učiní, když omezí své sbírání 

 jen na hříbky a ryzce a jiné nechá být, neboť velice snadno sebrati 

 může omylem krutě jedovatý druh a sebe otráviti. To platí jmeno- 

 vitě o mladých houbách. Již na př. lesní žampiony (a i polní) jsou 

 I>odobny tolik jedovatým druhům, s nimiž pohrt>madě rustávají, žf 

 nebezpečí jest tu veliké. Nasbírá-li kdo více druhů hub a není si 

 o nich jist, nechť dá si je od znalce prohlédnouti, než je odevzdá 

 kuchařce. Lišky jsou na př. tak znatelný a všeobecně známy — a 

 přece ve společnosti jích rostou zcela podobné druhy, jež jsou 

 jedovaté. Špičky na mezích a pastvinách jsou tak obecné a tak 

 lahodné, ale přec s nimi rostávají různé jiné, velmi podobné, ale 

 jedovaté druhy. Mladé jedovaté Amanity se od mladých žampionů 

 na pohled nerozeznávají. 



Zkušený hubař ovšem pozná na první pohled každou jedlou 

 houbu v každém stadiu vývoje, ale v nejhorším případě rozhodne 

 u něho aroma neb chuť. Já po lese sbírám od darebných lidí roz- 

 kopané žampiony i v drobných kouskách, které jen čichem analysuji. 

 Podobně tak činím s Entoloma clypeatum. Tricholoma ^lí-ambosum, 

 Tr. columbetta. 



Lehkomyslnost, s jakou chodívají zvláště Pražáci v létě na 

 houby sbírajíce šmahem všechno, co v lese potkají, jest trestuhodná. 

 A není proto divu. když v létě co den čteme o hrozných otravách 

 celých rodin. 



69 



