uprostřed vmáčklý, s okr. ostrým, hladkým, slizký, nelouipavý, na 

 okr. často trhaíiý, í' iniádí bílý, pak špinavě okrový. Tř. tkiistě vře- 

 tenm-itý (3 — 4 cm), krátký, drsně vrásčitý, solidní, tvrdý, tak jako 

 ostatní dnů. a I. pomačkáním okrově hnědnoucí. L. bílé. poměrně 

 úzké, krátkými promíšené, husté, nekřehké. Chuf mírná. Výtr. krátce 

 QStnité, 8 — 10 fj. 



\ parku v trávě u Chrasti r. 191 5 sbíral p. Zvára. — Sám neznám tento 

 druh, ale soudě dle Friese i Boltona (jehož obraz dobře se Zvárovým souhlasí) 

 niyslim. že se tu jedná o druh z príhuz. R. adusta, ale nečernající. Bolton 



5^. 



Obr. 17. 

 Russula furcata Pers. Zmenš.. staré a mladé kusy. 



uvádí ji z Anglie. P. Zvára tvrdí, že přiléhá těsně k R. delica. Dle p. dr. Ka- 

 viny jest to jen statná odrůda R. delica. Roste dle jeho sdělení hojně v Cesko- 

 mor. \'ysoč. a sbírá se tu jako dobrá jedlá houba. 



R. furcata Fr. Hym. H. lístodvojná. \''eliká holub., zjevu velkých 

 r_vzců. Kl. iQi — 20 cm, nejprv slkleintuitý s okr. ostrým, vetai podvin., 

 pak rozložený a nálevko vitý, tvrdě kompaktně mas., hnědě olivový 

 ač oiÍ7Wvě zelený, matný, vyniklými žilkami radiálně protkaný, okr. 

 krátce bradavčitě čárkova-ný, tenký, na povrchu skoro sametově 

 suchý, za vlíika málo slizký, pod loupavou pokožkou bledý nebo 

 popelavý. Tř. 3 — 4 cm ti., v inJádí přetvrdý, dole úzce kuželovitě 

 stene ený, hkidký, čistě bílý. L. v mládí slzící, bílé s odstínem modra- 



124 



