všechny stejně dl. a nevidlené, tr. sněhobílý, hrubě svraskale rýho- 

 vaný. Pálí velice a rovněž silně páchne (což Ricken popírá). 



V lesích velmi vzácně. U Všesim, Říčan, 8, 1913, Kocerady, Struhařov. 



R. tristis sp. n. H. smutná. Malá, šeda^viě ihnědá, slizlká, rýhovaná. 

 Kl. 3 — 5 cm, tence mas., sklenuté rozložený, velmi slizký, na okr. 

 nápadně zrnečkaté rýhovaný, popelavě smutně hnědý. Tř. 'válcovitý, 

 skoro hladký, 4 — 5 mm ti, na basi hnědavý, ostatně bílý, křehký. 

 L. stejně dl., jednoduché, skoro prořídlé, trvale bílé, neširoké. Duž. 

 bílá, pod louipan^ou ipokožkou šedá, velmi palčivá. 



V listnať, a smíšených lesích u Dvorců za Lysou, 7, 1914. 



R. conjugata síp. n. H. spojovaná. Kl. 5 — 8 cm, dosti mas., hladký, 

 slizký, bledě šedavý, uiprostřed tmavošedý, na zaobleném okr. da- 

 leko hrubě zrnitě rýhovaný, pod dobře loupá vou pokožkou bělavý. 

 Tř. hladký, sotva znatelně vrásčitý, k basi kuzelovitě ztenčený, bílý, 

 ale pomačkáním a na basi mořenovitě hnědnoucí, křehký. L. dosti 

 úzké, tlusté, bílé, stejně dl, ale četné vidlené a na dně vysokými 

 příčkami hojně spojované, pomačkáním hnědnoucí. Duž. bílá, velmi 

 palčivá. Výtr. kulov., bezbarvé, sípoře 0'Stnité. 8 ,u. 



V trávě v starém boru v Krči, 7, 1919. — Jest podobná před. a R. livescens. 

 Příčky mezi 1. jsou někdy tak vysoké, že sahají až k ostří a tak povstávají 

 komůrky. 



R. ochroleuca Pers. 1796. H. hlínožlutá. Lesní, velký, žlutý dru'h, 

 velmi palčivý. Kl. 61 — 10 om, žemlově nebo citrónově žlutý až i zlato- 

 žlutý, pois.léz blednoiucí, slizký, velmi lo'Uipa\^, .y hladkým, nerýhov., 

 tupým okr., mas. a tuhý. Tř. bílý, válcov., i^/^ — 3 cm ti, posléz na- 

 sedly. L. bílé, neslzící, všechny stejně dl., dosti husté, některé 

 vidlené, na okr. zaoblené, u tř. trochu zaoblené, pomiaokáníím a 

 v stáří žlutě okrové. Duiž. bílá, velmi palčivá, křehká, 'bez zápachu. 

 Výtr, kulov., hruibě ostnité, nažloutlé, 10 — 12 .«. 



V hlubokých, jehličn. lesích u Habru, Říčan, Cern. Kostelce rozšířena 

 (8 — 9), také v Brdech a v Pošumaví. V Českomor. vysoč. až do 650 m (Kav.). — 

 Lehce poznatelná a neměnlivá holubinka, patrně více podhorská. Jest jedovatá. 



R. fellea Fr. 1821. H. žlučová. Přííbuz. před., ale menší, méně 

 mas., kl. bledě světle okrový, uprostřed tmavší, na okr. zřetelné 

 rýhov., zrnitý, vekni slizký. L. luižší, bledě světle žlutavo-o krove, 

 četné vidlené. Duž. světle okrová, nejvýš palčivá. Tř. žlutavě okrový. 

 hladký. 



V lesích jehličnatých, hlubokých až k podzimu, pak ale ve velkém množství. 

 Rovněž podhorsky druh řo— ti). Lesy Jevanské, Pecny u Ondřejova, Sázava, 

 Brdy, Jílové, Vidovice, Štěchovice. 



137 



