dole skoro tenčí, hh-wlce vrásčitý, bělostný, pomačkáním rychle hněd- 

 noiici, záhy aiiěkce dtitý, asi i — 1/2 om ti. L. tenké, útlé, neširoké, 

 všediny stejně dl. a jednoduché, na okr. nejširší, k tř. zvolna zíi- 

 žené, trvale bílé se slabým máslovým odstínem, pomačkáním rychle 



}iiaso7'é hnčdé. Dož. sladká. Výtr. vejčité, hojně ostnité, 10 — 12 \i. 

 v staré dubině nad Hrusickou cihelnou v červenci 1919. Patří určitě do 

 příbuzenstva R. dccolorans, ale se žádnou se neshoduje. 



R. fuscolilacea sp. n. //. hnědé liláková. Prostředně veliká, měkce 



a křehce mas., kl. 4 — 8 cm, nízce sklen., s nízkým, širokým hrbolem 



tmavohnědým, ostatně lilákově hnědavý, suchý, matný, na oblém 



<-kr. hrubě zrnitě rýhovaný, pod dobře loupavou pokožkoui masový. 



Tř. asi I — iVi' cm ti., k hořejšiku ztenčený, útle vrásčitý, hladký, 



brzo dutý a křehký, bílý, všdy červeně nadechlý, L. útlé, tenké, 



velmi široce břichaté, u tř. zaoblené, mnohé kratší, u okr, zaoblené, 



čistě bílé, ale zraněním slabé hnědnoucí, v s,táří šedavě nahnědlé. 



Dtiž. sladká. \'ýtr. kti^lov., krátce hustě jemně ostnité, 8 — lO//. 



\' trávě na kraji borového lesa pod Myšlínem v srpnu 1919. — Zbarvení 

 kl. jest velice zvláštní: matně lilákové, s přimíšenim hnědavé barvy. 



III. Výtrusy šlute^ dospělé lupeny sluté. 



A. Duznina ntírná.^ 



a) Druhy drobné, kl. tence masitý. 

 a) Kl. žlutý nebo šlutočervený. 



R. vitellina Pers. 180T. H. šloutková. Drobná, lehoučká, útlá. 

 křehká. Kl. 2 — 4 cm. tence mas., na okr. tuípý a zrnité rýhovaný, 

 stejnoměrné sytě žlutý, nelesklý, suchý. Tř. 4 — 6 m;m ti., válcov., 

 čistě bílý, měkký, útle vrásčitý. L. stejně dl., jednoduché, dosti 

 řídké, široké, bledě oranžové žluté. Duž. mírná, bez vůně, čistě bílá 

 (i pod dobře loupavou ^pokožkou). Výtr. sytě žluté, hrubě ostnité, 

 8 — 10 [i. 



Hlavně v sušších a světlých lesích po celých Čechách v letě velmi obecná. 

 Zbarvením a drobností vždy lehce poznatelná. Ricken ku podivu praví, že je.st 

 vzácná. 



R. lutea Hudls. 1778, H. žlutá. Příibuz. před., ale daleko větší a 1. 

 skoro bílé. Kl. 4 — 8 cm, nejprv kulovitý, pak dlouho oble sklenutý, 

 slizký, hladký, lesklý, pěkné čistě žlutý, dosti tlustě mas. a tuhý, na 

 tui[)ém okr. v stáří zrnitě rýhovaný. Tř. tvrdý, pevný, čistě bílý, 

 válcov., jemně vrásčitý. L. stejné dl., u tř. některé vidlené, v mládí 

 skoro bílé, pak světle máslové. Dužnina čistě bílá (i pod pokožkou), 

 sladká. Výtr. žkitavé, hustě ostnité, kulov, vejčité, 6 — 8fi. 



144 



