Afnolicm v/ácněji než před. a snad výhradně jen v listn. lesicli 7 — 8. 

 U Mnichovic v liabřinácli, u Cldumce n. C. v dubinácli (R.), háje u Karlštejna, 

 Štěchovice (ílejný). 



R. xanthophaea Boiiicl. 1890. (R. arnieniaca Cooke i8qo. ) //. me- 

 niuková. Příbuzná a pcxlobná o-benia předešlým, iniěkce a lehce mas. 

 Kl. 3 — 5 ani, tence mas., trochu slizký, hladký, na okr. zrnitě čár kov., 

 dlouho sklenutý, načervenalc žluté okrový (meruňkový) až oran- 

 žový. L. dosti husté, hojní' kratší a četné vidlené, žluté okrové. Tř. 

 měkký, často méchatý, dosti dl., čisté bílý. Dui. bílá (i pod lou-^ 

 pavou pokožkou), mÍTná, silně páchnoucí. 



V lesích všeho druhu od května do zimy v.šude velmi hojné. Zbarvením Id. 

 lehce se od obou před. rozeznává, ale hůře v každém případu od následující. 

 Myslím, že mnozí autoři jí za R. chamaeleontina zaměňují. 



R. chamaeleontina Fr. íSt,S. H. měnlivá. Drobná, tenká, křehká, 

 sladká, kl, vmáčklý, slizký, na okr. poisléz čárkovaný, červené krvavý, 

 nachové lilákový, ale více méně do žliiia přecházející. Tř. dutý. 

 tenký, vrásčitý, bílý. L. tenké, přehusté, některé \'i(llené, žluté, úzké. 

 J-|("uba eleg"antní, nevonná. 



\ lesích sniíšených, zvláště v borech nezřídka. — 'J\) zde všechno jest 

 tloslovně opsáno z Fricsc, aby si každý sám učinil ponětí o tom, co jest R. 

 chamael. v porovnání k R. vitellina a R. xanthophaea. Žluté formy lehce >e 

 zmatou s první a větší oranžové s druhou. Roste po lesích jako obě před., ale 

 řidčeji. Říci mužem tolik: jest to drobná holub, jako R. vitellina, ale s kl. více 

 méně do červena, lilákova a oranžova se klonícím. Od R. xanthoph. pak se liší 

 drobností a více červeným kl. 



R. roseipes Secr. 1833. ^~^- rúšonohá. Jest větší a masitější než 

 R. vitellina, s kl. červenavým a červeným tř. Kl. 5 — 10 cm, nejprv 

 skoro kidov., pak rovný, nelesklý, siuichý, živé cílilové červený, více 

 méně do oranžova, uprostřed obyčejně trochu do žluta\'a, na tupém 

 okr. zrnitě hruibě rýbov. Tř. 1 — 2 cm ti., měkce houbovitý, pak dutý, 

 l>ílý, ale více méně červeně naběhlý, nahoře měkce mrtnatý. L. 

 k okr. zvokia rozšířené, útlé, křehké, žemlově okrové, v stáří sytě 

 okro\'ě žluté, na Ostří často červené, některé vidlené, některé krátké. 

 J.)uižni'na bílá, mírná, neměnlivá, pod loupavoii pokožkou červená. 

 Voní slabě příjemně. Výtr. kulaté, žlutavé, hojně ostnité, 81 — 10 lí. 



V suchých lesích listn. i jehličnat., hlavně v borech u Mnichovic a na 

 Sázavě dosti hojně. Počíná se objevovati již v červenci. Jest to krásně zbar- 

 vený druh a po vždy červeněn", tř. lehce poznatelný. Uváděl se posud z Francie 

 a Švýcarska. Ricken falešně R. roseipes s R. decolorans spojuje. Friesova R. 

 decolorans jest naprosto rozdílná. 



•" 145 



