nebo vidlené, dlouho hlede máslové, pošlé z hlede krémové. Duž. 



sladká. Výtr. kulaté, žlutavé, spoře ostnité, 8 — lo /». 



Ve Hvězdě (opuka) pozdě na podzim hojně (lo, 1919, Zvěřinová). Jest 

 příbuzná R. xeramp., ale mnoheir. menši a jinak zbarvena (skoro R. azurea 

 připomínající). 



R. Ltnnaei Fr. 1821. H. Linnéova. Nádherná, nachová, mas., velká. 



K-1. 8 — 12 aii, ipraviidélný, nízce sklen., vždy prohlubený, na okr. 



tupě zaoblený, posléz na okr. hrubě zrnitě rýhov. a pokožkou dovmitř 



zahnutou leimovaný, krvavě temně nachový, uprostřed skoro černý, 



nesikvrnitý a nikdy blednoucí, matný, suchý, pod pokožkou jen do 



polovice loupavoiu červený. Tř, i- — 2 om ti., jemně vrásčitý, celý 



karmínový. L. dosti tenké a úzké, stejně dl. a sotva které vidlené, 



k tř, zúžené a skoro sbíhavé, křehké, záhy špinavě nažloutlé. Duž. 



mírná, bílá, ale na řezu špinavě žloutnoucí. Výtr. široce, krátce 



ellipt., málo žluté, bustě ostnité, 10 — 12/ř. 



V lesích všeho druhu po celých Čechách hojně, až ke konci srpna a v záři 

 se objevující. Jest to nádherná holubinka a snadno poznatelná. Jest jedlá. 

 Myslím ale, že do tohoto příbuzenstva nepatří, spíše poblíž R. decolorans. 



B. Duénina palčivá. 



R. drimeja Cooke. 1881. (R. expallens Gill.) H. perná. Kl. 8 až 

 12 cm, tvrdě a tlustě mas., dlouho sklenutý, pak rozlož., matný, 

 sotva slizký, temně aš černě nachový něho lilákový, pod špatně 

 louipavou pokožkou červený, na hladlcém okr. skoro zaostřený. Tř, 

 i/^ — 3 cm ti., velice tvrdý, hladký, sotva znatelně vrásčitý, fialově 

 nachový. L. husté, mnohem ušší než dus. kl., četné kratší, citrónově 

 sluté. Duž. bledě žlutavá, zraněním neměnlivá, nejvýš a okamžitě 

 palčivá. Výtr, slabě žluté, vejčitokullov., hojně ostnité. 5 — 8 a. 



v starých borech v okolí Habru, Jcvan, každý rok v srpnu velice hojně. 

 Také u Babic (Zv.). — Jest velice význačná a lehce poznatelná holubinka, bez- 

 pochyby jen podhorská. Pálí hrozně, snad ze všecli druhů nejvíce. Posud známa 

 jen z Anglie. S R, sardonia není vůbec příbuzná. Snad jest nejbližší k R. 

 nitida, jíž se zevnějškem dosti podobá. L. jsou žluté hned v mládí, nikoliv 

 následkem žlutých výtrusů, které zde jsou slabě žluté. 



R. rubra Kromb. 1778. H. červená. Prostředně velká, tfemně 

 krvavá, uprostřed temoá, nelesklá, velice palčivá. Kl. 6 — 9 cm, ploše 

 sklen., stuha mas., krvavě nachový s temným středem, matný, na 

 okr. tupě zaoblený a soitva čárkovaný. L. křebké, většinou jedno- 

 duché a stejně ďl., nejprv bílé, pak žlutě krémové, na ostří často na- 

 oervenalé. Duě. pevná bílá, pod pokožkou růžová, ostrého zápachu 

 a velmi palčivá. Tř. bílý, pevný, asi 2 cm ti. 



155 



