\' husté, ir.echaté habřině (Křečkův rybník) u Mnichovic. 8, 1918. Jest 

 všude vzácný a před. velmi příbuzný. Diagnosa dle naší houby. 



L. necator Pers. 1801. (L. turpis Wein. 1836). R. šeredný. Vel'ký, 

 mas. druih, .y temné hnědým kl. uprostřed a olivově hnědavým a 

 tmavě vrostle vláknitým okr., kl. 7 — 15 cm, slizký, lysý, pevný, ne- 

 kruíbatý. Tř. krátký, tuhý, lesklý. L. hělavě do žlutá, zraněním hněd- 

 noucí, často příčně spojované a na tř. spojovanou sítí shíhavé. Duž. 

 bílá. pak hnědnouicí, pevná. Mléko mléčně bílé, nejprv mírné, pak ale 



velmi palčivé. Výtr. ostn,, kul., 7 — 8 ^1. 



V lesích jehličn., v zahradách, hájích, v letě všude hojný a lehce pozna- 

 telný druh. Ricken a j. mykologové tvrdí, že jest neškodný. 



B. A7. celý lysý. 



a) Mléko oranžové neb krvavé. 



L. delíciosus L. 1755. R. obecný. Kl. 4 — 12 cm, tlustě, tvrdě mas., 

 dloulho na dkr. podvin., posléz nálevkovitý, lysý, hladký, za vllhka 

 slizký, oranžově červemavý, upro'Střed do zelenavá, slalbě kruhatý. Tř. 

 I — 2 cm ti., záhy dlitý, stejnobarevný, pevný. L. oranžově červené, 

 husté, trochu sbihavé. Prach výtr. světle okrový. Výtr. kulo v., bez- 

 barvé, ositnité, 8 — t) /I. Mléko hojné, oranžové, sladké. Celá houba 



příjemně aromatiícká, zraněním zelenavá. 



Ve světlých vlhčinách v lesích všeho druhu, hlavně ale v smrčinách a 

 v borech po celé zemi všude obecný a po teplých deštích v letě hromadně se 

 objevující. Na podzim pak vůbec všude hojný. Spokojí se s každou půdou, tak 

 roste i na čistém vápně u Prahy. 



Vyškytá se ve 3 plemenech: Jedno má kl. oranžově červený s málo zna- 

 telnými kruhy a oranžový tř. ; jest poměrně menší a tenčeji mas. Roste vždy 

 pod smrky, hlavně v mladých smrčinách ve vlhké trávě. Druhé plemeno má kl. 

 veliký, tlustý, tvrdý, na bílém poli zřetelně tmavě kruhatý, v mládí velice pod- 

 vinutý, s mlékem zvlášf hojným. Toto roste výhradně pod borovicemi. Třetí 

 má kl. dosti mas. a pevný, na povrchu rozmazaně šedě až olivově nahnědlý, jen 

 u bělavého kraie s hustými útlými kruhy, tř. bíle ojíněný, mléko temně čer- 

 vené, 1. bledší, zraněním, rychle zelenající. Toto plemeno roste v borových lesích 

 v močálových mechatinách nebo v travinatých mokřadlech a jest vzácnější. 



Ryzce jsou výbornou jedlou houbou, proto se sbírají ve velikém množství 

 a i na trhy dovážejí. V teplých letních dnech jsou mnoho kaženy hmyzem, 

 zdravé jsou na podzim. Upravují se bud s vajíčky nebo špekem dušeny nebo 

 s kyselou smetanou. Pak se i do octa s kořením nakládají, v kterémžto stavu 

 (čistě sterilisovaném) vydrží zdravé i několik roků. 



L. violascens Otto 1816. R. fialový. Úplně stejný jako před., ale: 

 kl. na povrchu šedý s tmavými kruhy, 1. bílé, ne bledé, tř. záhy velmi 

 dutý. Duž. v kl. okamžitě na řezu modrá, v tř. ale červená. Mléko 

 sladké. 



159 



