mírné chuti, slabého zápachu iiiydelného. Výtr. kulovité až hruš- 

 kovité, 4' — 6 .". 



Stálý průvodce modřínů v léto až do podzima, všude hojná. — Ricken 

 opět popisuje výtrusy lalešnč. 



T. pysmaeum sp. n. C. maličká. Drobounká, ale dosti tvrdě a 

 tlustě mas. KI. i — 3 cm, záhy rozlož., nehrbol., uprostřed černo- 

 hnědý, k okr. v hrubá hnědá vlákna a šupiny na žlutavé pudě roz- 

 puštěný, bez kortiny. Tr. sotva zdélí pr. kl., 2 — 4 mm ti., bílý. 

 hladký, dole ztenčený, pak dutý. L. husté, hělavé s tonem citró- 

 novým, u tř. hluboce vykrojené, široce břich., tlusté, hrubé, nestejně 

 šir. a dlouhé. Výtr. malinké (3 — 4 ."). vejci tokulovité, k basi sta- 

 žené, s velkým tělískem. 



Na zetlelém jehličí v smrkovém lese pod Butovicemi (na vápně) po- 

 spolitě. 10, 1918. — Jest podivuhodný druh, z přibuz. T. scalpturatum, která 

 jest mnohem větší. Kl. jest strakatý. 



T. aestivum sp. n. Č. letní. Kl. 2 — 4 cm, dosti mas., na okr. oby- 

 čejně zprohýbaný, sáhy rovně rozlož., uprostřed s znalým hrbolem, 

 bily, na temeni špinavě hnědý, kolem středu v kruhu s hnědými 

 odstálými šupinkami, často mramorovitě trhaný. Tř. kratší pr. kl., 

 3 — 4 mm ti, nevláknitý, posléz dutý, šedě okrový, bíle ojíněný, často 

 excentrický. L. velmi husté, úzké, lítlé, u tř. zaobleně volné r.ebo 

 slabě přirostlé, nesbíhavé, šedožluté. Výtr. kulaté, přemalinké, 

 3 — 4 ,". Bez zápachu. 



Na okraji smrčiny na suchém výslunném místě na Pecným u Ondřejova. 

 8, 1915. — Myslím, že patří do přibuz. T. caelatum Fr., jež má podobný kl., 

 podobně zbarvené 1., ale jest menší, výtr. větší, ellipt., tř. hnědý. 



o) Kl. červenohnědý, šupinatý. 



T. vaccinuni Pers. 1801. C. kravská. Kl. 3 — 8 cm, elast. masitý, 

 nejprv polokulatý, pak rozlož., uprostřed často vmáčklý neb i hrbo- 

 latý, na ostrém tenkém okr. dolu sehnutý a velice podvin. a hustě 

 dlouze rezavě huňatý, červenavě hnědý, hrubými, vláknitými, odstá- 

 lými šupinami bohatě pokrytý. Tř. pevný, elast.. i — 2 cm ti., solidní, 

 bledý, pak ale hnědě červený, mrtnatě vláknitý, na konci bělavý. 

 L. dosti husté, velmi šir., u tř. hluboce vykrojené, malounko sbí- 

 havé, uprostřed nejširší, bledé, hnědě skvrnité, pak hnědé. Výtr. ku- 

 lovitě ellipt., 4 — 5 i". Páchne odporně tříslově. 



v jehličnatých lesích, hlavně při okrajích na podzim velice obecná houba. 

 zpravidla ve velkých houfech. Považuje se za jedovatou. Od nezkušených ne- 

 zřídka bývá sbírána jako václavky, od nichž již zápachem, nedostatkem bílého 



228 



