vodnatá, silné štčniccini odporně páchnoucí (po rozemnutí). \'vtr. 

 4 na bas., podlouhle ellipt., 7 — 8 .". Cys:. přemalinké, nad basidie 

 sotva vyniklé, křivolace, tence nitkovité. 



V starých borových lesích z humusu jednotlivě, patrní": z podzemnich ze- 

 tlelých kořenů, vzácně. U Ondřejova, Mnichovic, Hrusic, jirna (Zv.), Radotín, 

 v létě a na podzim. Dosti velká houba, snadno poznatelná. Zápach hlavně z ro- 

 zemnutého tř. jest hrozný. Chtěl jsem ji dřivé považovati za IM. rugosa Fr., 

 zvláště dle podobného obrazu v Cooku, ale vidím, že tento druh jest pochybný. 



c) Houba páchne pronikaz'é čpaťkem. 



M. alcalina Fr. 1821. H. louJiová. Trsnatá, velká, asi jako M. ga- 

 lerie. Kl. 2 — 5 cm, kučelov. zvoncov., pak rozlož, s tupým vyniklým 

 hrholcm, dosti mas., hygríof ., za vl'hlka černohnědý, s 1. do ^ prosv., 

 k okr. bělavý, často jako ojíněný. Tř. dl.. 2 — 3 mm ti., černohnědý 

 s fialovým tonem, lysý, hladký, dole dlouze vlásenitý, rovný, tuhý, 

 lámavý. L. mléčně bílé, nešiř., dosti tlusté, skoro prořídlé, na dně 

 příčně žebernaté, obloukovitě připojené a někdy žebernatě sbíhavé. 

 Páchne silně čpavkem. Výtr. ellipt., na basi šikmo stáž.. 8 — 12 «. 

 Cyst. hojné, veliké, vakovitě ellipt., někdy s krátkou špičko v. 

 Na pařezech a dříví v zahradách a lesích hojně, hlavně na podzim. 



M. ammoniaca Fr. 1824. H. čpavková. Před. podobná, také dosti 

 veliká (2 — 4 cm), kl. trvale tupě kuželov., šedavý s odstínem do 

 hnědavá neb i růžová, velmi hygrof., za sucha skoro bílý, svraskale 

 rýhov. L. mléčně bílé, dosti tlusté, nešiř., prořídlé. Tř. dl.. 2 — 3 mm 

 ti.. du'tý, lámavý, hladký, 'Světle po^pelavý, skoro průsvitný. \'ýtr. 

 ellipt., 10 ,«. Cyst. tyčinkov.. zašpičatělé, často pokřivené, dole širší. 

 Páchne ostře kysele čpavkovitě. 



Jednotlivě na zemi a mezi listím a smetím v lesích, na polích, u cest, 

 v zahradách všude hojně po celé léto. Hojně ve Stromovce. 



M. leptocephala Pers. 1798. H. ojíněná. Útlá, křehká, lámavá. 

 Vždy jednotlivě. Kl. i>l — 3 cm, hygrof., sklen, rozlož., sotva hrbol.. 

 Jiluboce skoro ač do středu rýhov., tence průsvitný, matný, ojíněný, 

 smutně šedý do hnědavá, často nepravidelný. Tř. křehký, láma\^', 

 rourkovitý, velmi dl., i — 2 mm ti., hladký, lysý. šedohnědý, dole 

 temnější. L. šedé, velmi prořídlé, nešiř., velmi křehké a nápadně na 

 ploše i mezi sebou příčně žilkované. Výtr. ellipt.. 7 — 8 f^. Cyst. 

 sporé, malé. krátce zašpičatělé, dole napuchlé. Páchne odporně 

 čpavkem. 



Na pařezech, v trávě, mechu, smetí, často podle lesních potoků a v mo- 

 křadlech, vždy ojediněle, po celé léto. A sude rozšířená. 



322 



