čaisito žeime dok třen dliouhý kořen (C. imacnoura) nelx5^ četné, roiz- 

 větvené bíllé podzeuniní koří niky (C. 'rhizophoira), některé dělají 

 hililzky (C. 'ťulberdsla) . Zdá se, že rod teniti | jest dosiťi zanedil^án a 

 v 's:a(m|é E'vr'o(pě ^miniohem více druhů labsiahiije, než posird Liíteratuira 

 uivádS. Zvláště okruh C. diryapihiília jeis,t vůbec oeprohadán. Saccardo 

 uviáldí všech 205 dr, z nichž 118 evíriopisk\'ch. Ricken uvádí 63 dr. 

 středio(evriopsikýdh. Neijzinámější a výzmačné druhy j^siooi v Cechách: 

 C. pílatyphyllla, asemiia, niíacTOuira, longiiipes, fulsiíipes, dryophi'la, rhizo- 

 phoira, teniaoellia, veliutiipeis, tuiberosa. 



A. Tř. podél rýhovaný nebo hrubě brázditý, lysý. 



a) Velké druhy, v lese v mechu a Juiuiiisc rostoucí (vyjima 

 pařezioviou C. plíaityph.). 

 a) Třen na basi sotva nápadně z-tluštělý. 



C. platyphylia Pers. 1796. P. širokolupenná. Vždy jednotlivě, 

 statná, veliká, masitá ihouba. Kl. 8 — 12 cm, .nepříilliš tlustě, vodnaíě 

 miais., sklen. rozLož., s dlloutiio imaspod zahnuitým tence ostrým, bla- 

 nitě průsvitným, 1. přesahujícím okr., měkdly s Tiízkým, tupým 

 hrboleim, tmavě popelový, hladký, nadiilailině tmiavě vlákniíitý, sa sucha 

 vláknitě trhavý (s běliolstooiu duž. v trhliinách). Tř. siolidní, pevně 

 elast., hrubě vláknitě rýhov., šedaaý, až také bílý, i — 2 cm ti., 

 sotvia delší průmšrti ^\., dole sotva zťllustělý la ufiatý, se dřevem 

 iSTioiSttllý. L. Yéími prořídlé, nejvýš sir. {1V2 — 3 cm), nestejně šir.. 

 bíle, čiasitq viniííté a zubiaté, úzce, ale hluboce vykrojené, na ploše 

 příčně vráskované. Výtr. tlulsitositěnné, nepravid. kulaté, k basi 

 krátce stáž., 8 — 10 f*. Cyst. hruškiov. nebio kuliofv. vakovité. 



V hlubokých, vlhkých lesích na pařezech nebo v humuse poblíž pařezů 

 dosti rozšířená a lehce poznatelná houba. Po celé léto do podzima. Strašíce, 

 Padrt, Rožmítál, Blatná, Šumava, Písek, Pecny u Ondřej., Jevany, Chuchle, 

 Blanský les, Krkonoše, Jizer. Hory. — U Karlštejna, Roblína, Rakovníka vy- 

 škytá se forma (var. sulcata m.) menší, s tř. zvlášf hluboce rýhov., 1. užšími, 

 jen mělce vykroj., kl. na povrchu neroztrhaným. Vždy na lístn. pařezech. 



C. maculata Schw. 1805. P. skvrnatá. Druh zvláště veliiký. Kl. 



5 — 13 om, vodniatě, uprostřed tltiistě, k okr. tence pTŮsviitně mias., 

 zvomooiv. sklem., hladký, ilysý, hygr/oif., za (ílucha bílý, na temeni 

 hnědočervený až černavý, imiiimo tio semi taim červeně skvrnitý (tak 

 i pomačkáním), hrblo!. nieb i bez hrboiPu. Tř. sotva delší pr. kl.. stejně 

 ti. (i cm:) nieb í dole trochu zitluštSlý, podél hrubě vláknitě rýhov. 

 (také uvnitř), bílý, ale na basi červenavý a rovněž pomačkáním 



328 



