s tiiirpým hrbcdeiii, lysý, hivgruf., světle )iačcrvc)mle hnědý, za siiioha 

 bledý, na ternem hnědý, na tence lui>eniiténi okr. v stáří apět 

 obrnu'iý. St. sotva delší pr. kl., 2 — 4 imm ti., cervenohncdá, dutá, 

 lysá, na baisi bíle plistmatá a se 'smetím sptijená. L. velice husté, 

 jemné, uzounce čárkovité, k okr. miižící, bílé. Výtr. široce elliipt., 

 6 — 8 /«. Rozemnuta voní anýzem. 



\' lesích mezi listím a jehličím, dosti v/.ácně. U Mnichovic a Jcvaii, 8 — 10. 



C. rliizophora ii'p. -n. /'. jarní. \"vač méně trsnatá (po 2 — 5 ku- 

 sech), sotva kdy ojediněle. Kl. 2 — 5 cm, elais-t. ma^s., záhy rozlož, a 

 vždy iiproslřed vmáčklý, na okr. čast(> zprohýbaný, na pcA-rchu 

 nápadné kruhovité svraskalý, hladký, leskle nečisté hnědavý, za 

 sticha bledší. Tř. zdélí pr. kl., 5 — 10 nmi ti., elasit. mais., častto po- 

 křivený a sanačklý (hliavaiě nia konci), žemlové hčlavý, hladký, na 

 lyasi tvkotisniUtý, ale .s* četnými předlouhými, až 2 mm ti. bílými větvi- 

 tými kořeny. L. husté, hélavé žem-lové, zi^iženě přisedlé, k okr. 

 zvoiloa zúžené, poměriné ťizké. Duž. špinavě bílá, s příjemným hou- 

 boA-ým aromátem. Výtr. elliipt., 5 — O ,<». 



\' jehličném humusu v starších smrčinách vždy pospolitě, časnč 3 jara 

 (v dubnu a květnu!). JJojně u Jílovištč, Všcnor, Davli, Štěchovic, .Slap, Karl- 

 štejna, Mníšku, ménč u Mnichovic, Říčan; Jílové, Libochovičky, Třeboň. Jest 

 omezena pouze na čisté smrčiuy a svým jarním objevováním je zvlášť pozoru- 

 hodná. A' srpnu a na podzim úplně mizí. Jest jedlá a na jaře i na trhu v Praze 

 se prodává. — Jest mně jen divno, že houba tato ušla posud pozornosti myko- 

 logů, neboť jistě i jinde v Evropě bude rozšířena. Aspoň v literatuře ucínuhu 

 ničeho podobného nalézti. Ostatně by každý jistě o jejím janiini ohjevmání 

 se poznámku učir.il. Jest příbuz. C. dryophila a C. nitellina l'"r. Tato druliá jest 

 ale podzimní, s cihlově červeným kl., plyhá. Naše houba jest ale nečisté že- 

 mlová, nebo príhnčdlá, ztuha mas. 



C. tnollis s:p. n. F. měkká. Zjev a velik. malé C. exi-culipta, jíž jest 

 příbuz., husté pospolitá až husté trsnatá. Kl. 2 — 3 om, frz^ale oble 

 sklen., tence luijjen., vekni hyg^rof., s prosv. 1. do polov, kl., narůžo- 

 •véle plefový, na temeni syté hnědý, matný, lehký, měkký. Tř. delší 

 ])r. kl., 2 — 3 mm ti., iiiplně hladký, lysý, celý skelně průsvitný, bledý, 

 jen dole 'slabě špinavě nahmědlý, cáhy dutý a měkký fač elast.), diole 

 snadniD podél se trhající. L. nejvýš husté (s někfillikerým, systémem 

 krátkých) a úzké, ku tř. široce přirostlé, čisté bílé, nápadně na ostři 



zubaté, neměnlívé. \^ýtr. elbpT, k basi stáž., 4 — (") /'• 



V naneseném smetí ve vlhkém koutě v modřínovém lese na velmi teplém 

 (záp.) místě u Mnichovic v červenci 1918. — Srovnával jsem zároveň živou 

 C. e.KSCulpta a shledal, že jsou to dobře rozdílné dva druhy. 



C. Reicherti sp. n. P. Reichertova. YeWk. a zjev asi jako C. dryo- 

 phila. Kl. 2 — 3 cm, nízce sklen., dlouho se zlomeným okr., tupě 



335 



