zrin.eč'k]atý až i' mrtniatě ŠLipiinkaíý, někdy celý šupiinkatý. X^ýtr. skoíro 

 manidliovité, hnědé. Cyst. ina €is'tří hiojinié, raL'k|G|\'itc nebo tyčiřnkaviité. 

 U 'některých vyivinuta siPná knirtma. jiné bez vekt i kortiny. Duž. 

 skoro vesměs odporně hnojně páchnoucí. 



RlO|d tentCo stiojí uprastřed mezii r. Inocybe a r. CoTUinarkis. 

 H. crassum jqst již skoro ipriavý Cortiinarius. proto jsme druh ten 

 postaviH dio zvláštního roidin. Druhy z první skupiiny jsou vlastně 

 Inotyby s niliiciviltými cysit. Druh}' z 'třetí skupiny jso^u ;si vekn.ii po- 

 dobné, vairi,abi'l:n.í a itěžko určitelmé. Rositlou na zemi v iesích, hájích, 

 zalhiraďách a časito mimo les, hllavně na podzim a tvoří vždy hus,té 

 kolonie nebo veliké kruhy. Dle odporného zápachu, který někdy 

 alkohoilu se podobá, vždy ihned ;se poznávají. Nejedí se, jsou-li ale 

 jedovaté, nevím. V Cechách známy jsou skoro všechny druhy, které 

 Fries uvádí. Ricken popisuje 24 dr. 



a) A7. I' iiikidí c:astřcii moluttnc vyvinutou, vláknitou kortinou, 

 jež zanechává na okr. kl. cáry a na tř. mizivý prstenec. 



Drobné druhy. 



H. strophosum Fr. 1838. ^\ vláknicová. Útlá, zjevu Inoicybe. Kl 

 2 — 5 cm, tupě kuželov. avoinaov., pak rozlož, a nízce hirbol.. tence 

 mas., žemlbvý a.ž běkrvý, upra^^třed více méně hnědý, suchý, matný, 

 drobně útle vláknitě šupinkatý, na okr. dlouho vláknitými cáry po 

 bohaté kortině oivěšený, jež na tř. zanechá\'á mizivý vláknitý 

 kroužek. Tř. značně d.1., často křivoliaký, 3 — 5 mm ti., pevný, vlák- 

 nitý, velmi mrtnatý, dole v stáří hnědnoucí, uvnitř hnědý. L. dO'Sti 

 hnsté, .sir., u tř. hlubokými úhlem vykrlcljené a zde nejširší, k okr. 

 zv.oílna ziiž., nestejně šiir., ziubaitě nerovné, bělavé, pak čokoládově 

 žemlové, s bílým, tupým ositřím. Páchne silně hnojem.. Výtr. ne- 

 6'tejno9tranně ledvin., 12—15 i^- ^Y^^- "^ '^'^^^'^ hloljné, dlouze a tupě 

 tTCÍnikov. 



Obyčejně v smrčinácli jednotlivě neb i trochu trsnatá, ale řídce, f, — ii. 

 Chuchle, Krč, Kokořin (Mick.). Opočno (Punc). — Zjevem spise Tnocybe než 

 Hebeloma. Barva brzo tmavěji hnědá, brzo až bělavá. 



H. caespitosum sp. n. -V. trsnatá. Hustě trsnalá nebo i jednotlivě, 

 kl. 3 — 4 cm, tupě nízce sklen., pak rozlio'ž., nSkdy s hrbolkem, suchý. 

 matný, nehygr., běliavý do žemlová až i šedohnědý, matný, lysý, 

 •v mládí hojnou kortinou s tř. spojený, která na tř. zanechává pavu- 

 cinatý kroužek. Tř. velmi dl., dcdů slabě so.tva ztiluštělý (3—5 mm), 

 zduha elasf., pevný, solidní, bělavý, podél třísnitč vláknitý, pomačká- 



389 



