bílým, velem- spojený Jež na ař. zanechává dlouho trvalý prsterwc, 

 nad tímto znnečkatý, dide pomačkáním hnědnoucí. L. nejprv šedě 

 narůžovělé, v stáří šeda,vě okrové s bílým ostřím, Irirsté, u tř. vy- 

 ktrojenié, uprostřed 'niejširší. Výtr. tupé krátce vejčitoellipt., žkité, 

 8 — 10 v- Cyst. hiojné, křřvolace íuiitovilťé, tupé. Duž. bílá, silně 

 ředkvičkově páchnoucí. 



V mechu na lesní světlině v starém borovém a smrkovém lese u Hrusic. 

 jednotlivě nebo v trsu po 2—3. Již v květnu! — Jest příbuz. H. punctatum, 

 ale kl. není bradavkatý a velům jest mohutnějsi, tř. krátký a bez šupinek. 

 Ki. jest v mládí jako bile ojíněný. 



H. vernale síp. n. S. jarní. Kk 2 — 5 cm, dosti ztuha mas., tu|)ě 

 kužellov. zvoncov., pak rozilož., s dlouho pod vin. okr., často ex- 

 centrický, úplně lysý, hladký, velmi slizký, hledě okrově šemlofuý, 

 v mládí bohatou, bílou kortinou s tř. spojený. Tř. dvakrát delší pr. 

 kl., pevný, často dcxte ohniutý, 8 — 10 mm ti., bílý, dole zvláště po- 

 mačkáním hnědý, mrtnatě vláknitý, nahoře 'bez prisiten-ce. L. husté, 

 šir., u tř. široce vykroj., nejprv čistě bílé, pak bledě okrové, s bílým 

 ostřím. Duž. voní silně lahodně ovocně. Výtr. bledě žlutavé, kulo- 

 vitě vejčité, 8 — 9 II. Cyst. hojnié, nilibviité, tuipě zaoblené. 



V trávě v teplých, vlhkých koutech na okraji lesů a křovin, vždy velmi 

 pospolitě, časně z jara (3, 4) v okolí Pražském: sv. Prokop, Butovice, Ra- 

 dotín, Choteč, Chuchle, Slivenec. Jest příbuz. před., ale líbeznou vůní a ne- 

 dostatkem prstence hned se liší. — Britselm popisuje z Bavor jakousi H. 

 albidocortinatum (1895), ale popis jest nedostatečný, jmenovitě nečiní se 

 zmínka o slizkosti kl. a vůni, jinak ale musí býti podobná. — Naše houb^ 

 jest jedlá, znamenitá. 



b) Kl. často Útle plstnatě šupink., tř. drobně šupinkatý. Velké dr. 



H. glutinosum Liodgr. 1845. ^- lepkavá. K'l. 4 — 6 cm, dlouho polo- 

 kulov. sklen., pravid., špinavě hnědý, uprostřed tmaivŠí, na okr. bě- 

 laný, přitisklými vlásenitými šupinkami zvláště k okr. pokrytý, 

 šupiinky tyto jsou ale hojným, sliccm. pokryty a tím málfoi patrný. 

 Tř. válcov., ča'sto pokřivený, na basi značně ztluštělý a zde černo- 

 hnědý, bílý, tuhý, nahoře ostře zrnečkatý, lipraskřed hojně mrtnatý. 

 L. husté, teinké, slabě vykrtaijené, trochu sbíhiaivé, hnědě skvrnité, 

 bělavé, pak špilnavě hnědé. Duž. bílá, bez zápachu. Výtr. ne- 

 steijnosV mandioiv., 9 — 10 11. Cyst. ďlouze nikkovité, tupé. 



V lesích jehličnat., v nicchn nebo na trouchnivých dřevech, často trsnatá. 

 Vzácně. Pecny nad Ondřejovem (8,1915), Řevnice (K). \ýznačný a lehce 

 poznatelný dr. 



391 



