čiiikov., zaobltené, labvioov., někdy i ipokřrvené a defoTmiované. Voní 

 silně, nejvýš příjemně. 



y okolí Mnichovic ve vlhkých, travnatých koutech lesních dosti rozší- 

 řena. 8 — 9. Bělostí a vůní snadno se poznává. 



H. fragrantissimum sp. n. S. páchnoucí. Veliko&t, ťvaiv i trsnafosf 

 Hyipbol. fascicul., ale celá bílá. Kl. ij^ — y/2 cm, tupě kuželov. 

 zvonciov., trochu lir bol., áošú mas., úplně lysý, velmi slizký, bílý, 

 v stáří v malíínkě, přítiskllé šupinky roztrhaný, i v mládí úplně hez 



J 



":''K 



'•JivAií-' 



Obr 66. I. Hebeloma hiemale Bres., i. přir. vel., jeden klob. starší, zvětš. cyst. 

 a výtr., 2. zvětš. výtr. a cyst. H. crustuliniforme Bl., 3. H. lugens Jng. 



Slabě zmenš. 



vela, na okr. .piodvin. Tř. dl., obyčejně prohnutý, 3 — 4 mm ti., bílý, 

 lysý, dole často vlnitě smáčkly a dutý a v stáří citrónově naběhlý 

 (na hnědo se nebarví), nahoře zrniltý. L. husté, šiir., u tř. zaiobleně 

 volné, okrové, s bílým brvitým ostřím. Výtr. veliké, jasně žtluté, 

 nestejnostranně mandlov., 14 — 16 |j.. Cyst. hojné, tupě, skoro pa- 

 Hčkovitě tyčinkov. Voní sladce jako 'splašky z lihovarů nejvýš silně. 



V mohutných trsech (!) v strouhách v Košířích sbíral p. uč. Kašpar. 

 10, 1919. — H. sacchariolens Quél. zdá se býti příbuz., ale autor praví: 

 »gregarium in nemoribus salice;s« a kl. prý jest uprostřed rezavý. 



H. rubrofuscum sp. n. S. ěervenohnědá. Kl. 2 — 4 cm, záhy rovně 

 rozlož., často nepravíd. a excenifr., na okr. dlouho úzce po-dviin., 

 beze vší stopy vela, úplně hladký, lesklý (jako lakovaný), za vlhka 



595 



