Xyznačný druh pro listnaté háje na podkladu vápenném. 5 — 9. Chuchle, 

 Radolin, Koí-oř, Roblin, Mořiny, Karlštejn, sv. Ivan, Dobříš. — Zbarvením 

 (.kIc všech lehce rozeznatelný druh. 



Ph. subsimile Pers. í8oi. P. podobný. Prostředně vel., šedě oli- 

 vový. Kl. 7 — 10 cm, ploše sklen., na okr. zlomený, často nepra- 

 videlně laločnatě zprohýbaný, 'uprostřed tlustě mas., k okr. tenký, 

 smutné šedě olivový, sem tam nahnědlý, velmi lesklý, skcro hedváb, 

 vlákn.. suchý, hladký. Tř. zdéli pr. kl., i — 2 cm íl., rovně vákov., 

 špinavě bledý, nahoře bledě lilákový, hedváb vlákn. L. hluboce 

 vykroj., nejvýš šir. (2 — 2^^ cm), útlé, oliz*ově mourově hnědé, ne- 

 stejně šiř., nehusté. Duž. bílá, v tř. nahoře -5 odstínem fialovým, 

 velmi hořká, se slabým zápachem. Vý:r. kulaté, 7 — 8 «. 



\' listn., hlavně bukových lesích vzácně. 8 — 9. Na Plecháči u Mnichovic, 

 v habřině Struhařovské. — Jest podobný před., ale hořký a nikoliv na vápně. 



Ph. cupreum sp. n. P. měděný. Tuhý, mas., kl. 6 — 10 cm, tupě 

 kužele v. zvoncov., j dlouho podvin. masově červeně plstWafým 0'kr., 

 měděné hnědý, hladký, útle šupinkatý, sot\'a 'sli^ký. Tř, sotva delši 

 pr. kl. i — lYi c-m ti., dolů mírně ztluštělý, hrubě vlákn., bělavý, ale 

 luědéné červenými šupinkami strakatý. L. nehusté, šiř., u tř. vykroj., 

 nápadně vlnitě' kadeřavé, bělavé, pak temně hnědé. Duž. špvnavě 

 bělavá, bez chuti a zápachu. \^'-tr. kulaté, malé, hnědé, 5 — 6 /'. 



V starém smrkovém lese u potoka pod Hůrou nad Menčicemi. 8, 1916. 

 — Jest prapodivný dr., tvarem i zbarvením Tricholoma flavobrun. připomí- 

 nající. D!e výtrusů jen poblíž před. zařaditelný. Snad není ani Phegmacium. 



v) Lupeny fialové, výtr. nekulovité. 



Ph. decoloratum .Fr. 1838. P. odbarvený. V nVjádí tvarem a ve- 

 likostí hřibu podlobTW, kompaktně mas. Kl. 5 — 10 cm, tupě zvcnccv. 

 sklen., na podvin. okr. bíle hedváb., špinavě hnědavý, často ragosní. 

 hladký, lysý, slizký, hedváb, vlákny 'sern tam žíhaný, tlustě mas. Tř. 

 asi zdélí pr. kl., 2 cm ti., nejčastěji hlízovitě napuchlý, tvrdý, bílý. 

 nahoře v mládí fialově nadechlý, 'diole bnědě vláknitý, s bohatou, bílou 

 koninou. L. dosti husté, nejprv fialově naběhlé, pak okrově žemlové, 

 konečně rezavě skořicové. Duž. bílá, v tř. nahoře nafialovělá, se sla- 

 bým íladkým aromátem. \'ýtr. veliké, kulatě ellipt., 10 — 11 ,«. 



U Jiren v říjnu 1915 sbíral p. Jar. Zvára. — jest jistě Friesův druh. 

 nebof popis se nápadně shoduje. Jest vzácný, Ricken jej nezná, ale Schróter 

 jej uvádí ze Slezska. Často bývají i 2 — 3 kusy v trsu. 



Ph. porphyropus Fr. 1838. P. maličký. Drobný, fialový, vonný. 

 Kl. 2 — 3 cm, nizce sklen., sotva hrbol., velmi sUzký, hladký, v mládí 



420 



