!. iiejprv sťčtlc šcmloťé, pak světle skořicové, s bílým ostřím. l"ř. 

 bčlavč žemlový. \ý\r. ellipt.. 8 — lo /'. Kortina bělavě žemlová. Xa 

 celé houbě není nic žhitébo ani oranžového ani červeného. 



\'e velmi teplen;, vyliřivaném, jižním ůklonu borovém u Hrusické cihelny 

 ve ?polečn(i«ti D. cinnam. 8, IQIS- Objevuje se tu každý rok. 



D. raplianoides Pers. 1801. K. ředkvičkový. Velikost i tvar 

 1). cinnam., ale olivový. Kl. 3 — 6 cm, tupě zvoncov., málo hrbol., 

 tence mas., dokonale hladký, lesklý, světle hedváb., olivově šedo- 

 hnědý, v mládí na okr. řasnatě vlnkatý, často s okrajní zónou. Tř. 

 dl, stejnoměrně ti. (4 — 8 mm), pevný, mrtnatě vlákn., nahoře hladce 

 hedváb., s olivově žlutou kortinou, dole posléz tmavošedý. L. pro- 

 řídlé, často lehlé, tence mas., široce přirostlé, zoubkaté, olivové, pak 

 světle skořicové. Duž. žlutavá, silně ředkvičkou páchnoucí. Yýtv. 



kulov. ellipt.. sytě žluté, 7 — 8 .«. 



\' lesích všeho druhu vzácně. V starém jedlovém lese u Tehova (8, 1914), 

 v dubinách ve ^ ídrholci u Jiren., Strašíce, Jevany (v bučinách). — Příbuznou 

 D. veneta Fr. udává ze Šumavy Kavina. Tato má žlutozelený, plstnatý kl. a duž. 

 nevonnou. 



b) Iř. hily, kl. žemlový, bělavý nebo hnědý. 



D. ochroleuca Schaeff. 1762. K. nažloutlý. Prostřední velik., celý 

 bílý. Kl. 3 — 5 cm. nehygrof., tupě kuželov. zvoncov., pak rozlož, a 

 nehrbol., sotva mas., hladký, lysý, skoro hedváb., čistě bily. Tř. 

 mnohem delší pr. kl., válcov., asi i cm ti., dole ohnutý a ztenčený, 

 hladký, lysý, hedváb, lesklý, čistě bílý. Kortina sporá, bílá. L. husté, 

 tenké, nešiř., nejprv bílé, pak světle žemlové, úzce přirostlé. Duž. 

 l)ledá, bez zápachu, ale velmi hořká. Výtr. tupě ellipt., 7 u. 



V habřinách a dubinách u Kuníc u Mnichovic co rok hojně. 8, 1916. 



D. camura Bull. 1789. K. hrbolatý. Dosti velký a mas. Kl. 5 až 

 8 cm, nehygrof., lysý, hladký, mastně lesklý, nízce sklen., .í širokým 

 mocným tupým hrbolcm, uprostřed tlustě mas., ale k okr. velmi 

 tenký, často nepravid. a excentrický, šedohnědý, uprostřed temně 

 hnědý, na okr. bělavý a vlásenitý. Tř. delší pr. kl., asi 1 cm ti., dole 

 málo ztluštělý a zde často žlabovitý, sáhy měchovitě dutý, špinavě 

 bělavý, útle leskle vláknitý. L. nejprv hlínově bledé, pak skořicově 

 temně hnědé, široce vykrojené, skoro prořídlé, šir., trochu sbíhavé. 

 Duž. v kl. špinavě bělavá, v tř. hnědavá, nepříjemně páchnoucí. 

 Výtr. šir. ellipt., 8 — g ,«. 



V trsech a mnohočetných koloniích v listnat. lesích, hlavně v bučinách, 

 řídce. Xa Plecháči u Mnichovic hojně (9, 191 5). — Někdy bývá naznačen 

 prsten botkový. 



43S 



