liygrof., za vlhka hnědý se sotva prosv. 1., za sucha žemlově hnědý, 

 hladký. Tř. dl., dole sotva ztluštělý, pevný, nejprv bílý, pak hně- 

 davý, s bílým b útkovým prstencem uprostřed. L. velmi prořídlé, 

 velmi sir. a tlusté, u tř. hluboce vykroj., dlouho skoro bílé, pak bledé 

 žemlové, konečně světle rezavé. Výtr. tupě vejčité, 8 — 9 .«. Páchne 



slabě ředkvičkou. 



často po 2 — 3 v trsech, v hájích u Kosoře na vápně (10, 1919). Jest sou- 

 běžný druh k T. hinnulea, vzniklý na vápencích. 



T. cinereoolivacea sp. n. T. popelavě olivová. Zjev i velik. T. 

 glandicolor. Kl. 3 — 4 cm, dosti mas., tupě kuželov. zvoncov., často 

 nepravid. zprohýbaný, pak rozlož, a široce tupě hrbol., hygrof. (ra- 

 diálně), za vlhka temně nečistě hnědý, za sucha olivpvě šedý, hladce 

 hedváb, lesklý. Tř. sotva delší pr. kl., 8 — 10 mm ti., dole sotva ztlu- 

 štělý, hedváb, bělavě olivově vláknitý, dole se zřetelnou botkou tvo- 

 řící mizivý prstenec. L. velice husté, tenké, široce přirostlé, jen slabě 

 vykroj., skoro rovné a neširoké, nejprv bledě šedavé okrové, pak 

 hlínově skořicové. Výtr. kulov. vejčité, okrové, /■ — 8 fi. 



Y starém panském boru u Struhařova (9, 1916). Jest jistě blízce příbuz. 

 T. majalis, ale nevjmiká barva žlutá, nýbrž šedě olivová. 



T. helvola Bull. 1791. T. březová. Velice podob, a- příbuz. T. hin- 

 nulea, ale: menší o něco (3 — 6 cm), kl. bez vyniklého hrbolu, za 

 sucha pleťově bledavý, s hnědavým středem, málo lesklý, 1. hustší, 

 tř. dole neztluštělý, bělejší, s bílým, sotva odstálým prstencem botko- 

 vým, výtr. široce mandlov., hrubě bradavč., sytě žluté, 8 — lo^íf. Duž. 

 hez zápachu. L. jsou rovněž kávově až čokoládově hnědé. 



\" březinách a habřinách u Křečkova rybníka u Mnichovic (8, 1919). 



T. Vranae sp. n. T. Vránova. Prostřední velik., hnědá, velmi 

 hygrof. Kl. 3 — 6 cm, nízce rozlož, sklen., sotva hrbol., tence mas., 

 rezavě červenohnědý, uprostřed tmavý, velmi hygrof., za vlhka 

 s prosv. 1. při okr., na okr. bíle vlásenitý. Tř. delší pr. kl., asi i cm 

 ti., dole sotva ztluštělý, záhy vyhlodáním dutý, rezavě hnědavý, 

 s bílým velovým prstencem a pod tímto strakatý. L. dosti husté, 

 u tř. skoro zúženě přisedlé, žemlové, pak světle lískové. Duž. žem- 

 lová, bez zápachu. \'ýtr. ellipt., 7 — ()/(. 



V lesích smíšenjxh, v březinách řídce, pospolitě ve velkém počtu. Pod 

 Koženým vrchem v mechatině na kraji lesa, Jíloviště. — Liší se od před. jinak 

 zbarveným kl., rezavě hnědým tř. a světlými 1. — Věnuji druh tento mému 

 příteli, p. učiteli ^^ \^ránovi v Mnichovicích. 



T. ileopodia Bull. 1792. T. měchovitá. Menší, kl. 3 — 5 cm, tence 

 mas., nejprv kuželov., pak rozlož., trochu kuželovitě hrbol., hygrof., 



448 



