uprostřed s velovou páskou a pod touto dále krouškovité šiipiuafý, 

 nahoře rezavou kortinou peřestý. L. prořídlé, šir., u tř. hluboce vy- 

 krojené, dlouho fialové, pak rezavé, na ziíbaténi ostří helavé. Duž. 

 všude fialová, v stáří bílá, sladce vonná. Výtr. jedny malinké, jiné 

 převeliké, většinou kulatě vejčité, jiné protáhle klínovité až ellip-- 

 tičné, ale všechny zvolna v stopku stačené, 5 — 15 /(. 



V listnatém háji u Kunic v záři 1916. — Jest určité příbuzná obéma 

 před. Výtrusy svým utvářenim tak podivuhodné nejsou snad stavem mimo- 

 řáťhiým, neboť shledal jsem je tak na všech kusech, které jsem v lese sebral. 



1'i) Druhy gracilní (sotva 5 cm), s tř. tenkým, dole ne- 



ztluštélým. 



T. flexipes Pers. 1801. T. namodralá. Maličký, fialový druh, se 

 zřetelnou basalní botkou. Kl. 2 — 3 cm, špičaté kučelov., tence mas., 

 hygrof., v mládí celý obalen fialovou plstí, později s mnošstvím 

 šedých šíipinek, v stáří mizivých, na okr. trvale s pavučinatým vlá- 

 šením, konečně úplně hladký, v mládí slabé fialový, pak šedohné- 

 davý. Tř. tenký i(3 — 5 mm), asi dvakrát delší pr. kl., válcov., rovný, 

 fialový, pak bélavý s odstínem fialovým, na dolejšku se zřetelnou 

 botkou, nad touto leskle hedváb, vlákn. Kortína hojná. L. nejprv 

 nafialovělé, pak temně skořicově hnědé, s bledým ostřím, široké, 

 prořídlé, u tř. vykroj., dosti tlusté. Duž. fialová, pak hnědavá, silně 

 alkoholicky páchnoucí. Výtr. kulov. ellipt., sytě hnědé, 8 — Q /'. 



V lesích jehličnat. všude dosti rozšířená, 8 — 10. Obyčejně pospolitě. Base 

 třeně i v stáří bývá obalena fialovým vlášením. U Kunic na lesním mokřadle 

 (v smrčině) nalezl jsem formu s kl. černým, jen při okr. černohnědým, s od- 

 stínem fialovým, pavučinatými šupinkami povlečeným, s 1. černohnědými se 

 světlým ostřím, tř. černohnědým se stříbřitými vlákny na povrchu (var. í/Zra/íMn.). 



T. caespitosa sp. n. T. trsnatá. Trsnatá. Kl. i>^ — 2^.' cm. nejprv 

 tupě kuželov., pak rozlož, sklen, s tupým hrbolem, tence mas., pra- 

 vid., hygrof., za sucha osmahle nebo rezavě okrový, do šedava, za 

 vlhka tmavší, celý drobounkými mrtnatými šupinkami posetý a oby- 

 čejně radiálně tmavě skvrnitý. Tř. delší pr. kl.. 3 — 4 mm ti., dole 

 vždy značné napuchlý a v delší kořen prodloužený, celý bílý, jen 

 nahoře se sotva znatelným odstínem fialovým, nad prostředkem 

 s mocným bílým botkovým kroužkem, pod tímto bíle mrtnatě šu- 

 pinkatý. L. v mládí bledé krémové, v stáří bledé okrové, husté, 

 tenké, nepříliš šir., u tř. obloukovitě vykrojené a zde nejširší. Duž. 

 špinavě bledá, bez zápachu. Výtr. skoro kulaté, hustě bradavčité, 

 sytě okrově hnědé, 8 — y /?. 



463 



