líouba zevnějškem nádherná. Byl jsem dlouho na rozpacích, ku kterému 

 rodu bych ji měl vlastně přiřaditi. Xejspiše by tu mohl být jmenován r. Der- 

 mocybe, ale ji/, v mládí dutý, chrupavčitý tř., slizký kb, cystidy tomu odporují. 

 Třen nestává se dutým rozpadnulini pletiva uvnitř, nýbrž jest již v prvním 

 mládí opatřen ostře odlišeným kanálkem. Od barevných (červených) druhu 

 r. Inocybe se liší cystidami, nehrbolatým kl., dutým tř., 1. nebrvitými na ostří. 

 Od r. Hebeloma liší se nebrvitými 1., třeném na konci ne/rnitým, tlustě m.i- 

 sitými lupeny. Jakousi podobnost má také Limacium fagiucum, ale toto se liší 

 sbíhavými a jinak zbarvenými 1., solidnini tř., nečervenající duž. Má tekutina 

 barví se houbou touto zeleně, kdežto Dermocybe cinnabariua oranžově. 



Věnuji tento zajímavý rod svému milému a věrnému příteli, p. l''(t[ťufinu 

 IVeinzettlovi, řediteli gymnasia v Třeboni, jenž mé dílo tak vzácnými a boha- 

 tými příspěvky nezištně obohatil a tím mykologický výzkum Čech vyd.itnč 

 podporoval. 



Naucoria Fr. Kršatka. Obr. 84 



Menši neb i velmi drobné honby, obyčejně hygrof., nejčastěji 

 žlnté nebil hnědavé barvy, s pravid. kl., jehož okr. jest v mládi 

 podvinnt a nezřídka útlou kortinou s tř. spojen. Tř. centrální, 

 tenký, dlonhý, často křivolaký. neokornatělý, mrtnatě vláknitý, dni:- , 

 bez botky a prstence. L. nesbíhavé, iitlé, koinečně rezavé. Výtr. re- 

 zavé neb hnědavé, elliptičné, hladké. Cyst. n.a ostří vždy hojně vy- 

 vinuté, nitkovité. Prach výtr. rezavý. 



Rostou pospolitě nel) i trsnatě po celé léto až do zimy na ky- 

 přeně a mrvené zemi, na polích, v zahradách, na travinách, kom- 

 postech, na trouchnivém dříví a tlících lodyhách rostlin. Velký počet 

 jich se objevuje v květnu a červnu minio les. Zevnějškem jsou si 

 často velmi podobny a proto také nesnadno určitelný. Tu hlavně 

 držeti se především znaků mikroskopických. Při určování nutno 

 stáfe míti také na zřeteli blízký r. Galéra, Inocybe a Pholinta. jen 

 některé se zevnějškem značně od ostatních odlišují, tak N. lugiubris 

 nebo N. porri^inosa. Praktický význam nemají žádný, proto také 

 od praktických mykolog-ů (tak i v Cechách) bývají iiplně opomíjeny. 

 R i c k e n uvádí 44 dr., S a c c a r d o 131, z nichž yy evropských, 

 což jest ale dojista sotva polovina skutečně zde rostoucích. !\od 

 ten jest velice zanedbán a zasloužil by monografického zpracování. 

 R i c k e n o v a práce jest ubohá. 



Nejznámější anebo nejvýznačnější druhy jsou; N. semiorl)icn- 

 laris, crobula, lugubris, chrysea. porriginosa. pellucida, erinace.i, 

 furfuracea, inquilina. cucumis. 



51 ň 



