ricové, ;/(/ ostří hile l^lstinitc. Výtr. mandlox'., bradavčité, 8 — ii '*, 

 rezavě žluté. Cyst. hojné, ze širší base dlouze, rovně zašpičatěné. 



\' trávě, opadalém listí, podle cest jednotlivě, často pospolitě. Dosti řídce. 

 Hlavně na pod^^in:. Připomíná také Bnll)itiiis luteolus. 



N. truncicola sp. n. K . kmenová. Kl. i^ — 2 cm, blanitě mas., pra- 

 vid. sklen., .y ostrým Jirbolkem na temeni, hladký, lysý, ale nes li zkrv, 

 velice hygrof.. za vlhka kaštanově nachový, za sucha kozově žlu- 

 tavý. Tř. delší pr. kl., tenký (i — 13^ mm), často dole ztluštělý a 

 bílou plstí se substrátem spojený, lysý, černohnědý, hladký, jen 

 nahoře s nepatrnými stopami po velu. L. velice husté, rovné, neši- 

 loké, u tř. zaoblené a široce připojené, syté rezavě hnědé, na ostří 

 hile zonbkaté. Voní trochu ovocně. Výtr. zaobleně vejčitoellipt., 

 jasně medové, 6 — 7 u. Cyst. ro.vně tyčinkov., dole ztluštělé. 



Na bukových pařezech v bučinách u Jevan, jednotlivě. 7, 1918. Význačná 

 kaštanovou barvou, úplně lysým kl. a zubatými 1. 



N. centuncula Fr. 1821. K. olivové hnédá. Kl. i — 2 cm, pravid. 

 polokulatý. tenkoblanný, hygrof., za vlhka temné olivové hnédý, 

 matný, lysý, jen při okr. s prosv. 1., za sucha do žlutavá. Tř. málo 

 delší pr. kl.. i — 2 mm ti., světle olivově hniědavý, nahoře temnější 

 a bíle poprášený, rovný, průsvitně přáčkovaný. L. dosti tlusté, husté, 

 u tř. zaoblené, dosti sir., temné olivpvé hnědé s bledým ostřím. 

 Aýtr. svěťe rezavé, Icdvinkoiňté, 6 — 8 n. Cyst. hojné, křivnlace 

 nitkov., na konci paličkovité. 



Xa trouchnivém buku v bučinách u Jevan. 8, 1916. — \'/(ly na bucích, 

 ale v.šude vzácně. Lehce poznatelná po olivovém kl. a temných 1. 



N. cerodes Fr. 1838. (Ag. pumilus Ab. Schw.) K. vosková. Kl. 

 I — 2 cm. blaniťě mas., pravid. nízce sklen., pak rovně rozlož., 

 cihlově hnědý, holý, lysý, neslizký, vehni hygrof., s prosv. 1., za 

 sucha l)ledě kožoviý, nehrbol. Tř. delší pr. kl.. tenký (i — 2 mm), po- 

 křivený, nahoře pomoučený, ostatně hladký, lysý, dole hnědý, na- 

 hoře medový, bez bílých vláken i za sucha (!). L. prořidlé, šir. 

 břich., medově žlutavé. Kurtina v prvním mládí velmi sporá, záhy 

 mizící. \'ýtr. bledě žlutavé, nestejnostranně vřetenovité, k oběma 

 koncům stáž., 9 — 12 ,n. Cyst. nitovité, křivolaké. tupé. 



Pospolitě, ale nikdy trsnatá, vzácně. V kobercích Ceratodon na dláždění 

 v botan. zahradě v Praze co rok hojně. Také v trávě na pastvinách a cestách, 

 ale všude vzácně. Také na spáleništích. Za sucha červenavým, papírovitě 

 zcvrklým hladkým, nikoliv však vláknitým tř. a prořídlými 1. lehce se od po- 

 dobných druhů liší. Ricken popisuje falešně výtr. 



N. omphaliaeformls sp. n. K. nálcvkovitá. Gracihii, úplně zjevu 

 nějaké Omjjhalie, celá rezavé hnědá. Kl. i — 2 cm. tence mas., rovně 



526 



