nalmře maloiinko poprášený, dosti tuh^', dole pomačkáním rychle 

 hnědnoucí, za sucha hílý. L. hlede žemlové, pak rezavé, husté, dosti 

 široké. \'\tr. zřetehiě mandlovité, k basi šikmo přišpičatěné, 12 až- 

 24 // Cyst. malé se stopkatou paličkou. 1^2 — 2 //. 



\'yznačná, časně jarní houba, později mizící! Ve vlhké trávě a zetlelém 

 smetl na vlhké až i mokvavé půdě, hlavně podle vody. U Mnichovic a Hrusic 

 na lučních močálech, u Cernošic, Chuchle, Radotína, Karlštejna. 4 — 5. Každý 

 rok v dubnu u rybníčka v botan. zahradě. Rozemnutá voní silně houbově. 



b) l^řeň s dlouhým kořenem, kl. velký, dosti masitý. 



G. coiiierta Bolt. 1791. G. nahlotičcná. Zjevem Gakrám nepo- 

 dobná. Kl. 2 — 3 cm, zvo'noov. sklen., často zproh3''baný, s okr. dolů 

 sehnutjTO, s vyniklým tupým hrholem, pod tímto radiálně vrásko- 

 vaný, dosti tvrdé mas., nehy^rof., světle žemlový. Tř. bílý, málo 

 delší pr. kl., 3 — 5 mm ti., rýhovaný a mrtnatý, dok prodloužený 

 v jednoduchý až pětkrát delší, pevný, šemlový, jednoduchý kořen. 

 L. neširoké, dosti husté, brzo utržené, hledě žemlové. Výtr. hnědé, 

 vejčitoellipt., 14 — 15 fi. Cyst. kyjovité, se stopkatou paličkou. 



V hnojené zemi v pařeništi na podzim v botan. zahradě v Praze, v hu- 

 stAxh skupinách. Také autor a jiní mykologové udávají tento druh z paře- 

 nišť. Fries praví o kl., že jest hygrof. 



II. Kl. svoncovitě sklenutý. Cystidy sloupkovité, tyčinkovité neb i nitkovité, na 

 konci zaoblené nebo skoro paličkovité (ale tenkou stopečkon neodskrcené). 



a) Třen hes velového prstence. 



a) Výtrusy na ohou pólech zaohlené. 



G. stagnlna Fr. 1821. G. hašinná. Kl. i — 2 cm, blanitý, kuželov. 

 zvoncov., .y tupým hrholem, velmi hygrof., za vlhka medově hnědý, 

 medově cihlový, s velani prosv. 1., lysý, za suchá kozově žlutý, 

 hladký, přes polov, rýhovaný, bez vela. Tř. velmi dl.. i — 2 mm ti., 

 tuhý, často křivolaký, nelámavý, rourkov., hladký, temně kašta- 

 nový, nahoře bledší a hrubě hustě mrtnatý. L. prořídlé, velmi šir., 

 skoro trojhranné, šir. přirostlé, sotva sbíhavé, rezavě hnědé až 

 šafránové, na \ehni tupém ostří bělavě plstnaté. Výtr. medové, 

 vejčitokulov., neste jnostranné, 8 — 12 ». Cyst. z baňaté base rychle 

 ztenč.. tupé. 



Vždy mimo les (!), na mechat\'ch močálových lukách na podzim zářím 

 počínaje všude velmi rozšířena a takřka formační houba. Jednotlivě, ale po- 

 spolitě. Po sytě hnědé barvě, hrbolatém kl. snadno se vždj-ckj- poznává. \' tomto 

 smyslu všichni mykologové G. stagnina přijímají, ale domnívám se. že Fries 



544 



