P. fragilis sp. n. C7/. L-řcIiký. \'čtsi ne/. I*. aiiK/rpluis. často více 

 kusů nad sel>ou, celý za živa i za sucha čistě bílý, za živa 7'clice měk- 

 ký, houbovitý (ale nešťavnalý), za sucha také měkký a zvláště rour. 

 velice křehké. Kl. 4 — 5 cm, široce přirostlý, jen málo ostrým okr. 

 odstálý, na povrchu rugosní, lysý, duž. sněhobílá, 3 — 5 mm ti. Rour. 

 až I cm dl., ústí hranatá, dosti š. Výtr. skoro kul. 4 .». Nevoní, 



Na borových pulencch v dřevařské oluadé na .Smíchove, 3, 1919 (Reisner). 

 Jest určitě príbuz. P. aniorphus Fr., ale rozdílný dr. 



P. amorphus 1m-. 1815. (i>. aureolus i'ers., roseoporus Kostk., 

 B. irregularis Sow.). CJi. beztvarý. Plodn. drobné (i — 2 cm), ale 

 hustě trsnaté, za živa toicc mas., ra siicJia tvrdě clirupavěité, na po- 

 vrchti málo kruhaté, čistě bílé, odstále chlupaté, na okr. ostré a laloč- 

 naté, bokem nebo hřbetem přisedlé, lupenité. Rour. překrátké, bledě 

 žluté ařs zlatožluté a oranžové, ano i krvavé. Ústí hustá, hranatá, bě- 

 lavá. Výtr. ktd., spoře se vyvinující, bezbarvě, malinké 3 — 4 /(. 



Ve vlhkých lesích na pařezech borových všude velmi obecný, hlavně 



na zimu. 



P. pertenuis sp. n. Ch. přetenký. Podobný a ])říl)uz.před., ale útlejší 

 a menší, celý čistě bílý. Kl. >^ — i cm, hříbetem přirostlý, ouškatý, 

 odstálý, nejvýš tence lupenitý (sotva i mm), brvitě chlupatý, živý 

 měkce mas., suchý tvrdý. Rour. dosti krátké, ústí hranatá, bílá. 

 Výtr. skoro kul. 4 /<. 



Na trouchnivém smrkovém pařezu u Kunic, 8, 1918. P. ciliatulus Karst. 

 (Finsko) zdá se být podobný, ale roste na olši a má podlouhlé výtr. 



P. Hcraci sp. n. Ch. Horákův. Kl. 2—4 cm š., 1—2 cm do předu 

 vyniklé, hustě střechovité, obyčejně z hladké, i>řitisklé, lupenité 

 plachty vyrůstající, bokem přisedlé, 6 — 10 mm ti., k okr. ztenčené, 

 vlnitě zprohýbané, za vlhka měkce gumovitě elast., za sucha ztvrdlé, 

 na povrchu neokornatělé, bělavé, krátce plstnaté, slabě kruhaté, na 

 okr. gelatinosním, bezrourkovým (asi 2 — 3 mm) lemem vroubené. 

 Rour. bílé, ústí bílá, okrouhlá až trochu hranatá, zvící P. versic, 

 s okr. tupým. Mezi^ bílou, měkce houbovitou vrstvou zevní a rour. 

 vrstva solidní, gumovitě rosolovitá. Výtr. podlouhlé, trochu zakři- 

 vené, bezbarvé, hojné 8—12^. Páchne silně jako splašky z lihovaru. 

 Na dřevě borového pařezu u Rokycan sbíral v říjnu 1921 .p. A'. Cejp. 

 Jest nejvýš podivný choroš s dvojitou duž. \ enuji jej svému věrnému a šle- 

 chetnému žáku, p. dr. B. Horákovi, prof. v Rokycanech. . 



6.51 



