7rj/7v( !), ústí velmi hustá, drobná, okrouhlá. \'vtr. kuUjv., bez- 

 barvé. 3 — 4,", s hojnými, o málo většími osmistěny. 



X;t smrku (!) u Řevnic v srpnu 1916 sbíral p. dr. A'. Kavina. Na basi 

 boK/vicc u Davlí r. 1916 sbíral O. Reisner. 



Nevím, jak (Utnilio pcrennujc. mé exempláře js<ju dvouleté. Povrch kl. nemá 

 hladkou kůru jako I', igniar., nýbrž jest měkce plstnatý. Z borovic a smrku 

 uvádí se pouze podobné druhy P. tenuis Karst. a P. thelephoroidcs Karst. 

 (Finsko), které ale ji^ou rozdílné. Průměr plodnicí jeví trojúhelník rovno- 

 ramenný. Duž. jest stejné existence jako u P. igniar., ale světlej i žlutorezavá. 

 Rour. a ústí jakii u 1'. igniar. 



P. roburneus Fr. 1821. Ch. dubový. Jako V. ip;-niar., plodn. nm- 



hutná, až 40 cm v i)r., velmi ti. (až 20 cm), na okr. široce zaoblená, 



neztenčená, zevně hustě kruhatá, černá, jako hladce lakovaná, co 



kámen ivrda. Rour. krátké (5 — 10 mm), ústí tciniič tabákově hnédá, 



přehustá, okrouhlá, přemalinká. Duž. temně hnědá. \'ýtr. kulov. a 



V'ej;čitoku!ov.. velmi tlustostěuné, slabě nažloutlé, dosti hojiiié, 4 — 6/<. 



Xa staletém dubu v romantickém Zvánovickém údolí na podzim 1919- 

 Tvarem se vlastně P. igniar. nepodobá. Dle kruhů napočetl jsem stáří jeho nri 

 32 roků. Fries uvádí jej z dubů ve Švédsku a Wintcr z Německa, ale bude asi 

 všude vzácný. Od P. laccatus se rozhodně liší již tlouštkou a širokým okr. 



P. nigricans P"r. 1821. Ch. černý. Velikost i tvar P. ig-niar., ale 

 plo;ln. na povrchu s přetvrdon, hladkou, černou korou, oddálené kru- 

 hatá, hrboilajtá, na okr. tuípě zaoblená. Duž. ztuha konkov., hedváb. 

 lesklá, světle hnědá. Rour. husté, až i cm dl.. ústí hustá, okrouhlá, 

 konečně také černavá. Perermu-je a vrstevnatí. 



Na starých kmenech březových (!) vzácně. Pěkný kus přinesl p. ř. Reisner 

 z ohrady na Smíchově v dubnu 1917. Uvádí se z různých zemí, ale jest myko- 

 logům málo znám. Co odrůdu i-*, fomentar. nebo P. igniar. bych jej nespojoval. 



P. laccatus sp. n. Cli. lakovaný. Jako P. igniar., ale kl. přetvrdý, 

 pra\id. polokruhov., dosti smáčkly a nepříliš ti., na okr. ostrý, na 

 povrchu úplně rovný a ostře pravidelně kruhatý', lysý, s korou hlad- 

 kou, jako lakovanou, černou. Duž. temně nachově hnědá, rour. 

 pěkně vrstevnaté, temně kaštanově hnědé, ústí sytě hnědá, hustá 

 jako u P. igniar. Výtr. bezbarvé, vejčitokulov., 6 — 7 /». 



Zpravidla toliko na starých vrbách v nejteplejších polohách, tak u sv. 

 Prokopa, u Radotína hojně, u L.ibochoviček (Fch), Slivenec, .Slané, ii P)áňské 

 Bystřice (Trapl). — Na průřezu tvoří rovnostranný trojúhelník. 



Tonnito podobný sbíral na olši n }iInichovic můj syn Kazimír r. 1921. 

 Má kl. při okr. ve 2 Kruzích dosti tenký, ale u boku velmi tlustý, velmi hrubě 

 hrbolatý a ostatně nejvýš hluboko kruhatý, lysou, šedou, tvrdou korou potažený, 

 ústí a rour. a duž. kaštanově hnědé. Výtr. jako u P. igniar. Silně fenyklově 

 voní. Třeba ještě dále sledovati. Prozatím nechť sluje P; foeniculaccus. m. 



67i» 



