\cliká většina všech druhů r. Boletus jest jedlá, ano mnohé ná- 

 leží k nejhledanějším výborným houbám. Pochybuji, že některý Bo- 

 letus jest jedovatý. Jedovatost B. Satanáš jest posud sporná. Poží- 

 vati lze hřiby v různé úpravě, ale také v polévce čerstvé se zname- 

 nitě osvědčují íhřib obecný, špičník, klouzky, kovář). Na zimu se 

 mladé nakládají do octa jako ryzce. Jinak doporučuje se na zimu je 

 ukládati do soli, neboť usušeny brzo vyčichnou a ztrácejí chuť. 

 \' letě za vedrných dnů rychle červiví, což také jich prodej ve velkém 

 (v Praze) ztěžuje. Také v době hromadného jich růstu v nůších a 

 ■koších lehce se zapařují a tak snadno i mohou se státi zdraví škodli- 

 vými. Zkušení hubaři Jevanští proto dovážejí svou kořist na praž- 

 ský trh v noci. 



Rod Boletus od různých autorů pojímán v rozličném rozsahu. 

 Starší (tak i Linné) řadili pod rod tento i jiné rourkaté rody (Poly- 

 porus). Ale i novější různě si počínají. Dle mého soudu dal by se 

 dobře odděliti co samostatný rod B. cavipes (Boletinus) a B. por- 

 phyrosporus. Rozhodně pochybeno jest uměle rozeznávati rod Bo- 

 letus a Tuhiporus, jak to dělá Ricken. Naše rozdělení jest zajisté 

 přehledné a praktické, v němž každý lehce kterýkoliv druh dle pří- 

 buznosti nalezne. 



R. 191 1 uveřejnil dr. F r. S m o 1 1 a c h a ve V^ěstníku král. čes. 

 spol. n. »Monografii českých hub hřibovitých«, v níž pečlivě ,a 

 přesně sebráno všechno, co té doby známo bylo a autor obohatil 

 i četnými vlastními příspěvky. Jmenovitě kriticky probral i druhy 

 Krombholzovy, z Cech zaznamenané. Od té doby objeveno v Ce- 

 chách ještě více nových druhů, čímž ale dojista řada hřibů českých 

 není vyčerpána. , 



I. Suillus. Prach výtriisný bílý, výtrusy bezbarvé, podlouhle elliptičné. 



Klobouk bez závoje. 



B. castancus Bull. 1788. H. kaštanový. Kl. 5 — 8 cm š., 2 — 3 cm 

 ti., nejprv sklen., pak skoro rovně rozlož., velmi mas., tuhý. na po- 

 vrchu cihlově hnědý, trochu lesklý, přejemně v.rostle plstnatý, s duž. 

 bílou, neměnlivou, bez vůně. Tř. 5 — 6 cm dl., 2 — 3 cm ti., nejvýš 

 pevný, tvrdý, válcovitý, cihlově červený, uvnitř bílý, soLidní, pak 

 dutý. Rour. asi i cm dl., od tř. odsedlé, nejprv čistě bílé, pak sluté, 

 ústí nejvýš malá. hustá, okrouhlá. Prach výtr. bílý. Výtv. bezbarvé, 

 krátce ellipt. na olx>u koncích zaoblené a obyčejně trochu zakřivené 

 (někdy slabounce nažloutlé). 10 /<■ 



698 



