v listn. nebo smíšených lesích, v březoví ;i na vřesovinácli, mezi travou 

 a obyčejně přímo ze zemé v trsech. Rád reste mimo les v strouhách, na mezích 

 nebo na křovitých pahorcích. Někde řídce, ale v některých krajinách hojně. 

 Ondřejov, Sázava, Tábor, Benešov, Radotín, Řevnice, Mníšek, Srbsko, Král. 

 Hradec (Sm), Herm. Městec (Zv), Ml. Boleslav (Kur), Neratovice, i.ysá, 

 Slapy, Trnová, Dobříš, Polná (Neu.). — Na Plecháči u Mnichovic v teplé 

 jižní dubině nalezl jsem odrůdu (var. vcíutinus m.) postavy menší, s kl. a tr. 

 až do stáří nápadně cihlově sametovými, kl. jamkovitě rugosním, rour. žlu- 

 tými, ústím bílým, pomačkáním hnědnoucími. — Fries uvádí var. lividus Fr. 

 s kl. olysalým, duž. na vzduchu trochu nažloutlou. — Jest výborná, jedlá houba. 

 B. cyanescens Bul. 1788. H. modravý (B. constrictus Pers.) Kl. 

 4' — 12 cm v, pr., kompaktně tlustě mas., tvrdý, na povrchu žlutavě 

 nahnědlý nebo slámově žemlový, mckce plstnatý, s plstí obyčejně 

 v šupinky roztrhanou. Tř. kratší pr. kl., 2 — 4 cm ti., tvrdý, brzo 

 dutý, nahoře žlutavý, dole slabé nahnědlý, celý měkce plstnatý. Rour. 

 nejprv čistě bílé, pomačákním rychle modravé. Duž. kl. bílá, na 

 řezu indigově modrajíci, potom 0(pět blednoucí, usušená žlutavá. 

 Duž. tř. tvoří zevní pevnou kůru a vnitřní měkkou dřeň. \\vtr. 



krátce zaobleně ellipt., slabounce nažloutlé, 10 — 12,". 



Hřib velmi znatelný bledo.stí a zvláštním rychlým modráním. Jest cha- 

 rakteristický pro pisčiny v Polabí, u Kokořina a Turnova, jinde opět roste 

 rád v starých bučinách nebo v pisčit\'ch vřesovinách. Mám doklady z celých 

 Cech a Moravy. U Prahy obdržel jsem nejednou formu s kl. i tř. čistě bílými 

 a plstnatými (var. lacteiis Lev.i. Má duž. nasládlou. Jest jedlý a často sbírán 

 pod jménem ^>modrák, modračka, siiiák«. 



II. Boletus. Prach vytrusný hnědý, výtrusy žluté neb hnědé, 

 podlouhle ellipfičné aš válcovitě vřetenovité. Klobouk bez závoje neb i v mládl 



závojem zastřen. 



A) Rourky a jich ústí bílé, pak scdavé (zřídka rour. žluté B. nigrescens). 

 Tř. pokryt hustě hrubými šupinkami zbarvenými, tř. protáhle válcovitý^ nena- 



puchlý. Závoj schází. 



B. scaber Bull. 1782 (B. bovinus Schaeff.). Špičnik. Obr. 120. Kl. 

 4 — 15 cm v pr., měkce mas., nejprv pravid. sklen., někdy skoro kuže- 

 lovitý, pak oble sklen, a rozlož., na povrchu hladký, matný, .šedo- 

 hnědý až kaštanový, tlusté mas., na okr. bez blánky. Tř. vždy daleko 

 delší než pr. kl, od dola nahoru zvolna ztenč., tuhý, podél hrabě 

 vláknitý, na povrchu rýhovaný a hojně tmavými šupinkami posetý. 

 Rour. bílé, konečně velmi vyklenuté, dlouhé, hlulxKe od tř. odsedlé, 

 ústí bílá, okrouhlá. Duž. bílá, na řezu sice neměnlivá, ale posléz 



černá. Výtr. válcov. vřetenov., bledě hnědavé, 13 — 15 /'. 



V listnatých hájích, hlavně v březinách, na vlhkých travnatých 

 místech, po deštích po celé léto všude až do podhoří obecný. Hojně se sbírá 



699 



