a jako dobrá houba poživa, také na Pražském trhu. U lidu sluje »špičník, 

 kozák, bí(zák«. Sfávy vymačkané lze užíti jako inkoustu na podpisy důležtých 

 lis-tin, ncbuí dloubá léta vytrvává a nedá se ničím napodobiti. Dělá několik 

 variet, z nichž jedna s kl. zelenavým byla mně nejnápadnější (v březině). 

 Var. nivcus Vr. má kl. i tř. čistě bilé. Misty hojně, tak na Pecným u Ondře- 

 jova, Chuchle, Třemošná a Bolevcc u Plzně (T), Král. Hradec, Smidary, Bořek, 

 Roudnicky (Srn), Ml. Boleslav (Knr). 



B. versipellis Smotl. (Fr.?) Kozák březový. Ve všem podobný B. 

 scaber. ale; kl. masitějši, cihlově hnědý nelx) šedavě hnědý, na okr. 





,»' 



Obr. 120. Boletus scaber Bull., málo zmenšen. Fot. Maximovič. 



uzoučkou blanou lemovaný. Tř. jest stejně hustě a hrubě černě šu- 

 pinatý. Duž. na řezu nemodrá jako u B. rufus a jest jen v mládí 



na basi slabě zelenavě naběhlá. Výtr. válcov. vřeten.. 15 — 18 .«. 



Zpravidla pod břízami, a to již v květnu, ale celkem řídce. — Souhlasím 

 úplně se Smotlachou, že tento druh radno odděliti od B. scaber a B. rufus, 

 stoji mezi nimi asi uprositřed. Od B. rufus se liši mimo barvu kl. mnohem 

 užším lemem a sotva modrající duž. Mám doklady z celých Cech. 



B. griseus Quél. (non Frost.). H. zelenavý. Velikost i tvar B. 

 scaber. Kl. matný, velmi měkký, šedě okrový, rourky a ústi bíle. Tř. 

 na povrchu příjemně šedě mrtnatě zrnečkatý, nesiťnatý, na řezu a 

 zraněním trvale zelený. Kl. s blanitvm. dosti sir. lemem na okr. 



700 



