B. calopus l'ers. 1821. //. červenka. Statný, kompaktně mas.. 

 přeci, jxxlobný. Kl. 15 — 2^ cm, tlustě mas., sklen, rozlož., olivový, 

 olivově šedý neb hnědavý, ale hlavně na temeni červeně nadechlý, 

 nad rour. žlutý, pak ale modrající, ano i červenající. Rour. dosti dl. 

 (1 — i^. cm), žlutě, ústí člíitá, porušením zelenající. Tř. mohutný, 

 pevný, solidní, dole mírně napuchlý, celý rudé nachově červený, na- 

 hoře jemně sítnatý. uvnitř temné ač černě nachově krvavý. Sifka 

 nahoře bledá neb i červená, v rour. přecházející. Duž. bledá, na 

 vzduchu modrající, sladká. \'ýtr. válcov. vřetenov., sytě žluté, 



14 — 16 fi. 



y listnatjxh lesích (habřiny, dubiny), ale také v jedlinách, v létě do pod- 

 zima, ale celkem řídce. Kolem Roblína a Mořin, Libochovičky (Fchr.), Hradce 

 Klál. (.Sm.), u Tábora (Bernard), v dubinách u Jevan, Říčany, Lysá. Celkem 

 se před. dosti podobá, ale větší červeností a nehořkostí se liší. 



Siiiotlccha uvádí ještě za před. druhem ve své monografii B. diilcis Persoon 

 1821 (h. nedotrpký), který z Cech uvádí Krombholz a autor jmenovaný popisuje 

 od Karlštejna. Praví o i^ěm, že má kl. oliv. hnědý, ústí rour. zlatožlutá, velká, 

 tř. nahoře žlutý, dole olivově hnědý, s hvistou sítí. duž. bledožlutou, na řezu 

 červenou neb modrou, chuti odporné, nejprv sladké, později hořké. (To jest 

 vlastně opsáno z Krombholze). — Tento druh jest jistě pochybný. Bataille jej 

 do své monografie ani nepřijal a také Ricken se o něm nezmiňuje. Fries jej 

 chce dokonce srovnávati s B. impolitus. « 



B. clivactius Schaeff. lyf^T, (B. tesselatus Rostk.^. H. olivový nebo 

 hořký. Velikost a tvar asi malého hříbku, kompaktní a tvrdě mas. 

 Kl. 4 — 6 cm v pr., nejprv sklen, a na okr. často vroubkovaný a 

 podvin., ostrý, velmi tvrdě mas., na povrchu olivový neb olivově 

 hnědý, s duž. špinavě bělavou. na řezu málo sice. ale rychle modra- 

 jící. Tř. 5 — 7 cm vys., mírně napuchlý, nejvýš tvrdý, solidní, nahoře 

 žlutý, dole červený, útle síťkovaný, s červenými tečkami a skvrnami, 

 s duž. žlutou a modrající. Rour. ostrým úhlem odsedlé. husté. 

 krátké, žluté, ústí přemalinká, špinavé žlutavá. Voní příjemné 

 chvojí a chutná velice hořce. Výtr. válcov. ellipt.. bledě žluté. 12 až 

 14." Není jedovatý. 



V lesích jedlových, smíšených, hlavně ale bučinách po celé Icto a všude 

 hojně rozšířen. Od B. pachypus i B. calopus svou drobností, třeném tvrdým, 

 uprostřed jasně červeným, nahoře žlutým a útle síťkovaným ihned rozdílný. 



B. lapideiis sp. n. //. kamenný. Podobný a stejně velký jako před., 

 jemuž snad stojí nejblíže. Kl. 4 — 6 cm v pr.. ztuha a tlustě mas., 

 v mládí kulatý, pak pravid. sklen., hnědý až olivový, matný, suchý, 

 neloupavý, s duž. na řezu bílou, nebarvící se, sladkou. Tř. sotva 

 zdélí pr. kl., asi 2 cm ti., k basi zúžený, přetvrdý, úplné hladký (bez 

 sítě a teček), nahoře bélavě žlutavý, dole nahnédlý. s duž. bílou. 



710 



